Справа № 302/71/26 
Провадження № 2/302/154/26 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(повний текст)

21 травня 2026 року селище Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Повідайчика О.І., за участі секретаря судового засідання Кость Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи з самостійними вимогами щодо предмету спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог: Орган опіки та піклування Міжгірської селищної ради Закарпатської області, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способів участі батька, баби, діда у вихованні дитини, 

ВСТАНОВИВ:
19 січня 2026 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представниця – адвокатка Гренджа Вікторія Юріївна, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимого щодо предмету спору на стороні позивача: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору – Орган опіки та піклування Міжгірської селищної ради Закарпатської області, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини й визначення способів участі батька, баби й діда у вихованні дитини. В обґрунтування позову посилався на те, що перебував з відповідачкою в шлюбі під час якого в них народилась спільна дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 21.10.2024 шлюб між сторонами було розірвано, малолітня дитина ОСОБА_4 залишилась проживати з відповідачкою. Позивач відповідно до судового наказу сплачує аліменти на дитину й бере участь у додаткових витратах. Сторони узгодили способи побачення й спілкування позивача з дитиною, проте відповідачка не завжди дотримується домовленостей і ухиляється від їх виконання. Відповідачка час від часу створює перешкоди позивачу та його батькам у спілкуванні з дитиною, не дозволяє їм спільно з дитиною відвідувати культурно-масові заходи, виїжджати за межі Хустського району на спільний відпочинок, змінює узгоджений час побачень, повідомляє поліцію про те, що ОСОБА_1 нібито без дозволу матері забирає дитину з дому. У зв`язку з цим ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до суду та просив зобов`язати відповідачку не чинити перешкоди йому та його батькам у побаченні й спілкуванні з дитиною, а також визначити спосіб участі у вихованні й спілкуванні з неповнолітньою дитиною, відповідно до запропонованого ним графіку: 1) необмежене спілкування батька ОСОБА_1 та баби ОСОБА_2 і діда ОСОБА_3 з дитиною телефоном на онлайн з використанням програмного забезпечення Вайбер або іншого месенджера з урахуванням режиму дня дитини; 2) шляхом побачень і спілкувань позивача ОСОБА_1 з дитиною: - у робочі дні – двічі на тиждень після закінчення навчального процесу у школі до 20:00 без присутності матері; у вихідні дні (субота та неділя) – із 09:00 до 21:00 із можливістю перебування дитини за місцем проживання чи перебування позивача та його батьків, без присутності матері та з можливістю відвідування культурно-масових, спортивних та розважальних заходів, а також з можливістю залишення дитини на ніч із суботи на неділю за бажанням дитини; - спільний відпочинок позивача з дитиною в період святкування днів народжень спільних родичів із сторони батька у робочі дні після закінчення шкільних занять та інших додаткових гуртків, які відвідує дитина та до 21:00 у вихідні дні із 09:00 до 21:00 без присутності матері; - спільний відпочинок з дитиною у День її народження та на Новий рік, Різдво, Пасха: парні роки дитина святкує разом з батьком, непарні – разом з матір`ю, при цьому сторони обговорюють завчасно години святкувань; - протягом року в період шкільних канікул дитина три дні ( дві ночі) перебуває та проживає разом з батьком за місцем його перебування та реєстрації, а чотири дні (три ночі) – із матір`ю. в період літніх канікул дитина десять днів перебуває з батьком без присутності матері з можливістю відвідування культурно-масових, спортивних та розважальних заходів, а також виїзду за межі Закарпатської області на відпочинок; - у разі хвороби дитини (підтвердженої згідно запису педіатра), якщо це припадає на день зустрічі – зустріч із батьком підлягає перенесенню на іншу, погоджену між батьками дату, враховуючи інтереси дитини, стан її здоров`я та потреби у повноцінному розвитку відповідно до віку дитини.
Ухвалою судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 22 січня 2026 року було відкрито провадження в справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження.
Відповідачка ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник – адвокат Рішко С.І., в установлений законом строк подав відзив на позов, у якому визнав фактичні обставини справи щодо перебування сторін у шлюбі, народження у них під час шлюбу спільної дитини та розірвання шлюбу. Не заперечує сплату позивачем аліментів, водночас в іншій частині фактичні обставини справи, викладені в позові та позовні вимоги не визнає. Відповідачка стверджує, що не чинить перешкод у спілкуванні, проте вимагає відповідального ставлення до дитини та її потреб. Позивач не узгоджував із відповідачкою графіку побачень, натомість поставив її перед фактом щодо визначеного ним графіку без врахування думки й інтересів як дитини так і її матері. При цьому забираючи дитину, позивач приділяє їй мало уваги та залишає без свого нагляду. ОСОБА_2 не заперечує проти спілкування батька з дитиною, але вберігаючи її від негативного впливу та ставлячи на перше місце інтереси дитини, її здоров`я, навчання й нормальний розвиток. Відповідачка визнає позовні вимоги частково й пропонує спосіб участі позивача та його батьків у вихованні й спілкуванні з дитиною, відповідно до визначеного нею графіка: 1) другі та четверті вихідні місяця з 10:00 суботи до 17:00 неділі без присутності матері з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька за бажанням дитини. При цьому ОСОБА_1 зобов`язаний самостійно забирати дитину від матері та вчасно повертати дитину до місця проживання ОСОБА_2 ; 2) за бажанням дитини відвідування ОСОБА_1 разом із дочкою культурно-масових, спортивних та розважальних заходів, що має відбуватися у визначений батькові судом час побачень і дочкою. При цьому ОСОБА_1 зобов`язаний завчасно повідомляти матір дитини про назву, час і місце проведення таких заходів. ОСОБА_2 матиме право відмовити у відвідування дочкою таких заходів, якщо вони можуть становити загрозу життю, здоров`ю дитини, її фізичному, розумовому або духовному розвитку; - відвідування дитиною дня народження ОСОБА_1 за місцем проживання останнього з 15:00 до 20:00 без присутності матері та вчасно повертати дитину до місця проживання ОСОБА_2 ; - у період осінніх, зимових та весняних канікул, за попереднім погодженням із ОСОБА_2 , дитина 3 дні (2 ночі) перебуває та проживає разом із батьком за місцем його проживання, без присутності матері за бажанням дитини. Батько забирає дитину не скоріше 10:00 першого дня та повертає її за місцем проживання матері не пізніше 17:00 останнього дня побачень; - у період літніх канікул, за попереднім погодженням із ОСОБА_2 , дитина 10 днів перебуває з батьком за місцем його проживання без присутності матері за бажанням дитини, з можливістю відвідування культурно-масових, спортивних та розважальних заходів, а також виїзду на спільний відпочинок у заздалегідь повідомлене матері місце. Батько забирає дитину не скоріше 10:00 першого дня й повертає за місцем проживання матері не пізніше 17:00 останнього дня побачень
03 березня 2026 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду із позовними заявами в яких просили залучити їх до участі в цій справі як третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору та просили визначити їм способи побачень і спілкування з дитиною разом з їх сином ОСОБА_1 в спосіб: 1) необмежене спілкування з дитиною телефоном на онлайн з використанням програмного забезпечення Вайбер або іншого месенджера з урахуванням режиму дня дитини; 2) шляхом побачень і спілкувань з дитиною: - у робочі дні – двічі на тиждень після закінчення навчального процесу у школі до 20:00 без присутності матері; у вихідні дні (субота та неділя) – із 09:00 до 21:00 із можливістю перебування дитини за місцем проживання чи перебування позивача та його батьків, без присутності матері та з можливістю відвідування культурно-масових, спортивних та розважальних заходів, а також з можливістю залишення дитини на ніч із суботи на неділю за бажанням дитини; - протягом року в період шкільних канікул дитина три дні ( дві ночі) перебуває та проживає разом з батьком за місцем його перебування та реєстрації, а чотири дні (три ночі) – із матір`ю. в період літніх канікул дитина десять днів перебуває з батьком без присутності матері з можливістю відвідування культурно-масових, спортивних та розважальних заходів, а також виїзду за межі Закарпатської області на відпочинок.
Ухвалою суду від 03 березня 2026 року позовну заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом за залучено останніх до участі в справі як третіх осіб із самостійними вимогами щодо предмету спору на стороні позивача. Цією ж ухвалою суд зобов`язав орган опіки та піклування Міжгірської селищної ради подати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору.
24 березня 2026 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
06 квітня 2026 року позивач ОСОБА_1 та треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: ОСОБА_2 й ОСОБА_3 подали заяву про уточнення позовних вимог, якою просили: 1) зобов`язати відповідачку ОСОБА_2 не перешкоджати позивачу ОСОБА_1 та його батькам ОСОБА_2 й ОСОБА_3 брати участь у спілкуванні та вихованні дитини й визначити способи їх участі у вихованні та спілкуванні ОСОБА_4 таким чином: у будні (робочі) дні – не менше одного разу на тиждень, за вибором дитини та спільним погодженням між батьками, після закінчення навчального процесу в школі до 18:00 без присутності матері, попередньо повідомивши її про місце перебування дитини; - другі та четверті вихідні дні місяця, починаючи із п`ятниці 20 березня 2026 року після закінчення навчального процесу у школі до неділі 18:00 у період з листопада по березень включно та до 21:00 у період з квітня по жовтень включно, із можливістю перебування дитини за місцем проживання батька, баби, діда, без присутності матері, та з можливістю відвідування культурно-масових, спортивних та розважальних заходів, а також з можливістю залишення дитини на дві ночі із п`ятниці по неділю, за бажанням дитини попередньо повідомивши матір про відвідування дитиною культурно-масових, спортивних та розважальних заходів у вихідні дні; - спільний відпочинок з дитиною у її день народження та на Новий рік, Різдво, Пасха: непарні роки дитина святкує разом з батьком, парні – разом з матір`ю, при цьому сторони обговорюють завчасно години та місце святкувань; - протягом року, в період шкільних канікул дитина три дні (дві ночі) перебуває та проживає разом з батьком за місцем його перебування та реєстрації, а чотири дні (три ночі) із матір`ю. в період літніх канікул дитина десять днів перебуває з батьком без присутності матері з можливістю відвідування культурно-масових, спортивних та розважальних заходів, а також виїзду за межі Закарпатської області на відпочинок, за бажанням дитини та попередньо повідомивши матір про місце перебування, виїзд дитини за межі села Запереділля Хустського району Закарпатської області; - мати дитини ОСОБА_2 у разі виїзду з дитиною ОСОБА_5 за межі Хустського району Закарпатської області на відпочинок з метою відвідування культурно-масових, спортивних та розважальних заходів тощо зобов`язується попередньо повідомити та погодити з батьком дитини місце перебування дитини та час протягом якого дитина буде відсутня вдома за її постійним місцем проживання та реєстрації.
Орган опіки та піклування – Виконавчий комітет Міжгірської селищної ради 30 квітня 2026 року подав суду затверджений рішенням виконавчого комітету ради від 08 квітня 2026 року № 95 висновок щодо визначення способу участі батька, баби та діда у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною. Відповідно до вказаного висновку орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити такий порядок участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною: - батько, баба та дід мають право на телефонне та онлайн-спілкування у зручний для дитини час, з урахуванням режиму дня, навчання та бажання дитини; - побачення у вихідні дні кожної другої та четвертої суботи місяця з 10:00 до 19:00 без ночівлі або з можливістю однієї ночівлі на місяць з суботи на неділю за бажанням дитини; - побачення у будні дні один раз на тиждень без порушення навчального процесу з 16:00 до 19:00, за бажанням дитини; - у період літніх канікул дитина може перебувати з батьком до семи днів поспіль, а під час осінніх, зимових та весняних канікул – три дні, за попереднім погодженням з матір`ю та за бажанням дитини; -у святкові дні, зокрема в день народження дитини, спілкування відбувається за домовленістю між батьками з урахуванням бажання дитини; в інші святкові дні – за взаємною домовленістю сторін; - під час зустрічей батько має право проводити з дитиною дозвілля, відвідувати культурні, спортивні та розважальні заходи, за бажанням дитини та попередньо повідомивши матір; - батько має право тимчасово виїжджати з дитиною під час побачень за межі населеного пункту проживання дитини без зміни місця проживання дитини, попередньо повідомивши матір про місце перебування дитини та за бажанням дитини; - баба ОСОБА_2 та дід ОСОБА_3 мають можливість спілкуватися з дитиною під час зустрічей батька з дитиною. Відповідно до ст. 257 СК України баба і дід реалізовують право на спілкування, але воно не може створювати надмірне навантаження на дитину; - передача дитини здійснюється за місцем проживання матері або іншим погодженим сторонами місцем.
Позивач ОСОБА_1 , треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на розгляд справи не з`явились, їх представниця – адвокатка Гренджа В.Ю. подала суду заяву від 18 травня 2026 року в якій зазначила, що побачення дитини з її довірителями станом на дату заяви здійснюється відповідно до графіка наведеного в уточненій позовні заяві, що на її думку свідчить про згоду відповідачки з позовом у останній редакції. Розгляд справи просила проводити без участі позивачів та їх представниці.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, представник відповідачки – адвокат Рішко С.І. 21 травня 2026 року подав до суду заяву про розгляд справи без участі сторони відповідачки, підтримав позицію, викладену у відзиві на позов.
Явка учасників справи обов`язковою судом не визнавалась.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Ознайомившись з позиціями й доводами учасників справи, викладеними в заявах по суті, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах докази, перевіривши їх на відповідність критеріям належності, допустимості, достовірності й достатності у взаємозв`язку, з врахуванням визнаних сторонами фактичних обставин справи, з`ясувавши суть і правове регулювання спірних правовідносин – суд встановив такі фактичні обставини справи й дійшов таких висновків.
ОСОБА_1 перебував у шлюбі з ОСОБА_2 , який був розірваний рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 21 жовтня 2024 року в справі № 302/1222/24. Під час шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_2 , у подружжя народилась спільна дитина ОСОБА_4 , яка після розірвання шлюбу залишилась проживати з матір`ю – ОСОБА_2 . Відповідно до судового наказу ухваленого Міжгірським районного суду Закарпатської області 19 липня 2024 року з ОСОБА_1 щомісячно стягуються на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_4 у розмірі однієї четвертої частини всіх видів заробітку боржника. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками позивача ОСОБА_1 та доводяться дідом і бабою малолітній ОСОБА_4 .
Спірні правовідносини врегульовані такими положеннями законодавства.
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" установлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
У пункті 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Пунктом 3 статті 9 Конвенції про права дитини встановлено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою, десятою статті 7 Сімейного Кодексу України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.
Частиною першою ст. 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них.
Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
За статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.
Відповідно до частин першої-третьої статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Згідно зі статтею 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.
Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.
Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівномірне виховання батьками.
Положеннями статті 257 СК України визначено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки та інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.
Відповідно до статті 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.
За правилами частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особистої прихильності дитини, її віку, стану здоров`я та інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.
Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.
Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і частини четвертої статті 10 ЦПК України застосовується судом як джерело права.
У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року N 31111/04 у справі "Хант проти України" зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі "Olsson v. Sweden" (N 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі "Johansen v. Norway" від 07 серпня 1996 року, § 78).
Отже, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини.
Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод поширюються, у тому числі, і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (рішення ЄСПЛ у справі «Kruskic v. Croatia» від 25 листопада 2014 року, §108). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (рішення ЄСПЛ у справі «Bogonosovy v. Russia» від 05 березня 2019 року, § 82).
Подібні правові висновки щодо врахування найкращих інтересів дитини висловлені у рішенні ЄСПЛ від 23 липня 2019 року у справі «Швець проти України» (заява № 22208/17), а також у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду у постанові від 12 квітня 2021 року у справі № 638/12278/15, провадження № 61-14491сво20.
При вирішенні цього спору враховується, що дитина є найбільш вразливою стороною у будь-яких сімейних конфліктах, оскільки на її долю припадає найбільше страждань та втрат. Розв`язуючи цей спір, у якому зачіпаються інтереси дитини, судом вирішуються не лише спірні питання між батьками й дідом і бабою, а фактично визначається доля дитини, відтак вирішення спору спрямовується на захист найкращих інтересів дитини.
Між сторонами спору склалися обставини, які певною мірою обмежують можливості ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спілкуватися з дочкою й внучкою відповідно, тобто між сторонами існує спір з цього приводу. Враховуючи право та бажання батька й баби та діда спілкуватися з малолітньою дитиною, суд висновує, що їх позовні вимоги, як осіб, які мають законне право на спілкування зі своєю дочкою й онукою та на участь у її вихованні, підлягають частковому задоволенню.
Суд висновує, що спілкування ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з дочкою й внучкою відповідно (порядок спілкування між ними) засобами телекомунікації забезпечить підтримання контакту між ними.
Доводи відзиву на позов, про те що відповідачка не чинила позивачу перешкод у спілкуванні з дитиною взяті судом до уваги. Водночас зазначені доводи не можуть бути підставою для відмови судом у захисті й реалізації прав, передбачених частиною другою статті 159, частиною першою статті 263 СК України – визначенні способів участі батька, баби й діда у вихованні дитини, місця та часу їхнього спілкування. Відмова у позові за наведених відповідачкою мотивів могла б призвести до порушення гарантій, передбачених статтею 8 Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Такі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 25 березня 2024 року у справа № 742/1716/23 (провадження № 61-17035сво23).
Вирішуючи спір у межах заявлених вимог і на підставі поданих учасниками доказів, суд бере до уваги позиції сторін, висновок органу опіки й піклування, відносини, які склалися між учасниками, вік дитини, необхідність її гармонійного розвитку й навчання, водночас виходить із пріоритетності інтересів дитини.
При визначенні способу участі позивача й третіх осіб, у відповідності до вимог та норм СК України, суд враховує вік та стан здоров`я дитини, розпорядок дня, індивідуальні потреби дитини відповідного віку, її особисту прихильність, стосунки усередині родини, а також законодавчо закріплені права батьків та інших родичів брати участь у вихованні дитини.
При ухваленні рішення, суд враховує, що відносини між сторонами свідчать про наявність певної емоційної напруженості, а тому суд виходить із того, що особисті конфлікти між сторонами не повинні порушувати інтереси дитини, через що має бути визначений спосіб участі позивача й третіх осіб із самостійними вимогами у вихованні й спілкуванні з дитиною, що не суперечить її інтересам та з урахуванням її бажання. При цьому, суд наголошує, що законодавством гарантовано право батьків, баби та діда на спілкування й участь у вихованні дитини, онуків.
Суд, реалізуючи повноваження щодо сприяння сторонам у їх примиренні, вважає за потрібне зазначити, що сторони, перш за все, в інтересах самої дитини повинні докладати спільних зусиль для досягнення порозуміння та налагодження відносин між собою, що матиме позитивний вплив на дитину та її виховання.
Вимоги позивача й третіх осіб про їх участь у вихованні та спілкуванні з дитиною суд вважає обґрунтованими, проте, бажаний ними спосіб такої участі, а також запропонований органом опіки і піклування у висновку не в повній мірі відповідає інтересам дитини та може призвести до порушення балансу рівності прав всіх членів сім`ї на участь у вихованні дитини.
Визначаючи часи спілкування батька, діда й баби з дитиною без участі матері, суд враховує відсутність доказів їх негативного впливу на дитину, а також того, що таке спілкування може перешкоджати нормальному розвитку дитини.
Відтак суд доходить переконання, що спілкування батька, діда й баби з дитиною буде сприяти її повноцінному вихованню, розвитку, задоволенню життєво-важливих потреб, зростанню під опікою і відповідальністю як батьків, так і діда й баби, забезпечить її виховання в атмосфері моральної та матеріальної забезпеченості.
З урахуванням наведеного суд уважає, що слід обов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в спілкуванні та участі в вихованні дитини – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визначити ОСОБА_1 (батьку дитини) та ОСОБА_3 й ОСОБА_2 (діду й бабі дитини відповідно) спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дочкою (внучкою) – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :
- спілкування засобами телекомунікації у зручний для дитини час, з урахуванням режиму дня, навчання й бажання дитини;
- у будні (робочі) дні – не менше одного разу на тиждень, за вибором і бажанням дитини та спільним погодженням між батьками, без порушень навчального процесу до 18:00, без присутності матері, попередньо повідомивши останню про місце перебування дитини;
- у вихідні дні – другої та четвертої суботи з 10:00 суботи по 17:00 неділі включно із можливістю перебування дитини за місцем проживання батька, діда, баби, без присутності матері та з можливістю відвідування культурно-масових, спортивних та розважальних заходів, попередньо повідомивши матір про відвідування дитиною культурно-масових, спортивних та розважальних заходів, з можливістю ночівлі в указані дні з суботи на неділю, за бажанням дитини;
- спільний відпочинок з дитиною у її день народження та святкові дні за взаємною домовленістю між батьками з урахуванням бажання дитини;
- протягом року, в період шкільних канікул дитина може перебувати та проживати разом з батьком за його місцем перебування та реєстрації без присутності матері з можливістю відвідування культурно-масових, спортивних та розважальних заходів, а також з можливістю виїзду за межі населеного пункту місця проживання дитини на відпочинок, у дні визначені за взаємною згодою батьків з урахуванням бажання дитини, та попередньо повідомивши матір про місце перебування, виїзд дитини за межі села Запереділля Хустського району Закарпатської області;
- в період осінніх, зимніх та весняних шкільних канікул, за попереднім погодженням із ОСОБА_2 , дитина 3 дні (2 ночі) перебуває та проживає разом з батьком за місцем його проживання без присутності матері за бажанням дитини. Батько забирає дитину не раніше 10:00 першого дня й повертає її за місцем проживання матері не пізніше 17:00 останнього дня побачень;
- у період літніх канікул, за попереднім погодженням з ОСОБА_2 , дитина 10 днів перебуває з батьком за місцем його проживання без присутності матері за бажанням дитини, з можливістю відвідування культурно-масових, спортивних та розважальних заходів, а також виїзду на спільний відпочинок у заздалегідь повідомлене матері місце. Батько забирає дитину не раніше 10:00 першого дня й повертає її за місцем проживання матері не пізніше 17:00 останнього дня побачень.
Суд уважає, що батько дитини вправі бути обізнаним про місце перебування дитини та отримувати відповідну інформацію від її матері на свій запит.
Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).
Підсумовуючи зазначене, суд висновує, що визначений спосіб участі батька та баби й діда у вихованні дитини та спілкуванні з нею у повній мірі відповідає їх взаємним інтересам, а також є достатнім для забезпечення участі перших у процесі виховання дитини.
Окремо суд вважає за необхідне звернути уваги на те, що батькам дитини та діду й бабі слід налагодити відносини між собою у питанні досягнення належного спільного виховання дитини та знайти спільні мирні шляхи вирішення питання щодо можливості періодичного рівномірного спілкування.
Враховуючи викладене, а також взявши до уваги закріплене у положеннях міжнародних норм та приписах національного законодавства право на спілкування батьків та діда й баби з дитиною, а також участь у її вихованні, бажання позивача й третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору брати участь у вихованні та спілкуванні з дитиною, суд вважає, що наявні підстави для визначення порядку їх участі позивачки у спілкуванні та вихованні дитини, однак, за визначеним судом графіком із дотриманням інтересів дитини та, враховуючи її побажання.
Також суд зазначає, що це рішення не є перешкодою в подальшому визначити участь у спілкуванні з дитиною та її вихованні у інший спосіб шляхом досягнення згоди між учасниками спору.
На думку суду, саме такі побачення, за умов належного виконання сторонами своїх обов`язків, сприяння сторонами у забезпеченні прав один одного та прав малолітньої дитини, нададуть можливість підтримувати зв`язок дитини з батьком і дідом та бабою й забезпечити їх взаємні права, а також в подальшому можливість розглянути питання про збільшення частоти чи тривалості зустрічей.
Підсумовуючи викладене суд висновує, що позов ОСОБА_1 та третіх осіб з самостійними вимогами щодо предмету спору на стороні позивача: ОСОБА_2 і ОСОБА_3 до ОСОБА_2 слід задовольнити частково.
На підставі наведеного, керуючись ст. 259, 263-265 та 273 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позови ОСОБА_1 та третіх осіб з самостійними вимогами щодо предмету спору на стороні позивача: ОСОБА_2 і ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Орган опіки та піклування Міжгірської селищної ради Закарпатської області, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способів участі батька, баби, діда у вихованні дитини – задовольнити частково.
Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в спілкуванні та участі в вихованні дитини – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визначити ОСОБА_1 (батьку дитини) та ОСОБА_3 й ОСОБА_2 (діду й бабі дитини відповідно) спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дочкою (внучкою) – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :
- спілкування засобами телекомунікації у зручний для дитини час, з урахуванням режиму дня, навчання й бажання дитини;
- у будні (робочі) дні – не менше одного разу на тиждень, за вибором і бажанням дитини та спільним погодженням між батьками, без порушень навчального процесу до 18:00, без присутності матері, попередньо повідомивши останню про місце перебування дитини;
- у вихідні дні – другої та четвертої суботи з 10:00 суботи по 17:00 неділі включно із можливістю перебування дитини за місцем проживання батька, діда, баби, без присутності матері та з можливістю відвідування культурно-масових, спортивних та розважальних заходів, попередньо повідомивши матір про відвідування дитиною культурно-масових, спортивних та розважальних заходів, з можливістю ночівлі в указані дні з суботи на неділю, за бажанням дитини;
- спільний відпочинок з дитиною у її день народження та святкові дні за взаємною домовленістю між батьками з урахуванням бажання дитини;
- протягом року, в період шкільних канікул дитина може перебувати та проживати разом з батьком за його місцем перебування та реєстрації без присутності матері з можливістю відвідування культурно-масових, спортивних та розважальних заходів, а також з можливістю виїзду за межі населеного пункту місця проживання дитини на відпочинок, у дні визначені за взаємною згодою батьків з урахуванням бажання дитини, та попередньо повідомивши матір про місце перебування, виїзд дитини за межі села Запереділля Хустського району Закарпатської області;
- в період осінніх, зимніх та весняних шкільних канікул, за попереднім погодженням із ОСОБА_2 , дитина 3 дні (2 ночі) перебуває та проживає разом з батьком за місцем його проживання без присутності матері за бажанням дитини. Батько забирає дитину не раніше 10:00 першого дня й повертає її за місцем проживання матері не пізніше 17:00 останнього дня побачень;
- у період літніх канікул, за попереднім погодженням з ОСОБА_2 , дитина 10 днів перебуває з батьком за місцем його проживання без присутності матері за бажанням дитини, з можливістю відвідування культурно-масових, спортивних та розважальних заходів, а також виїзду на спільний відпочинок у заздалегідь повідомлене матері місце. Батько забирає дитину не раніше 10:00 першого дня й повертає її за місцем проживання матері не пізніше 17:00 останнього дня побачень;
- мати дитини ОСОБА_2 повідомляє батька про місце перебування дитини, за його запитом.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Повне судове рішення складено 29.05.2026.

Повне найменування сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;
Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Міжгірської селищної ради, код ЄДРПОУ – 04350910; місцезнаходження: вул. Шевченка, 77, селище Міжгір`я, Хустський район, Закарпатська область, 90000.

Суддя	  	О. І. Повідайчик