Справа № 216/3722/26
провадження 1-кп/216/777/26

ВИРОК
іменем України

02 червня 2026 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 , 
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі судових засідань приміщення суду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №12026041230000519 від 06.04.2026, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Жетибай Узенського району, Казахстан, громадянина України, який має вищу освіту, офіційно не працевлаштований, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останні рази: 
- 03.02.2020 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі. 11.03.2020 звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю терміну покарання;
- 16.09.2021 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 ч. 1 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном на 2 роки; 
- 17.02.2022 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 2, 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі;
- 20.02.2023 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 4, 71 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі;
- 18.07.2023 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 2, 185 ч. 4, 70 ч. 1, 4 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнився 18.06.2025 у зв`язку з усуненням караності діяння,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимий, маючи не погашену й не зняту в установленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив новий умисний злочин проти власності за наступних обставин. 
Так, ОСОБА_4 , 28 березня 2026 року, приблизно о 10 год. 30 хв., перебуваючи в приміщенні торгівельної зали магазину ТОВ «Мережа магазинів «Дніпро-М», розташованого по вулиці Старовокзальній, будинок №3 в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, діючи повторно, в період воєнного стану, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає і вони носять таємний характер, скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку відвідувачів та продавців магазину, шляхом вільного доступу, таємно викрав зі стелажу, розташованого в приміщенні торгівельного залу магазину акумуляторну батарею Dnipro-М BP-125 4 Ar, серійний номер NLE 032598-99764 та акумуляторну шліфмашину Dnipro-М CG-12BC Ultra, серійний номер NLE 092507-45794, після чого з місця вчинення злочину разом з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим спричинив ТОВ «Мережа магазинів «Дніпро-М» майнову шкоду відповідно до висновку експерта від 23.04.2026 №СЕ-19/104-26/13899-ТВ на загальну суму 4610,67 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України.
Поряд з цим, разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та підозрюваним у присутності його захисника, а також письмова згода представника потерпілої юридичної особи на укладення даної угоди.
У зв`язку із безсумнівною та добровільною, тобто без будь-якого впливу із чиєї б то ні било сторони, згодою сторін угоди, а також визнанням у повному обсязі обвинуваченим своєї вини в інкримінованому йому органом досудового розслідування злочині (повідомленій підозрі), погодженні з кваліфікацією вчиненого ним діяння, підтвердженням ним його фактичних обставин, усвідомленням і правильним розумінням сторонами угоди роз`яснених судом положень частини 2 статті 473 КПК України про обмеження права прокурора та обвинуваченого на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу, суд дійшов висновку про можливість затвердження такої угоди з наступних підстав.
Зокрема, згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами, особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд виходить з класифікації злочинів, особливостей та обставин його вчинення, й приходить до висновку, що обвинуваченим вчинено тяжкий злочини.
За приписами ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.
Перевіривши угоду на відповідність нормам кримінального процесуального та кримінального законодавства, суд дійшов висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода не суперечить вимогам ст. 472 КПК України, оскільки містить всі необхідні реквізити, а її умови щодо визначення міри покарання узгоджується із принципами призначення покарань та не перевищують розміру покарання, визначеного санкцією ч. 4 ст. 185 КК України.
Зокрема, за умовами угоди обвинувачений повністю визнав свою винуватість в пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України, а також сторони дійшли згоди щодо призначення покарання обвинуваченому у вигляді 5 років позбавлення волі, з можливістю його звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладанням обов`язків, визначених ст. 76 КК України. 
Вирішуючи питання щодо міри покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає запропоновану угодою міру покарання такою, що відповідає вчиненому злочину та може бути застосована за істотних умов, визначених в угоді, а також відповідає вимогам Кримінального кодексу України в частині порядку призначення покарання.
Крім цього, згідно з пунктом 3 частини 1 статті 118 Кримінального процесуального кодексу України до процесуальних витрат відносяться витрати, пов`язані із залученням експертів, які в силу приписів частини 1 та 2 статті 122 цього ж кодифікованого процесуального закону України несе сторона кримінального провадження, яка залучила експерта. При цьому у разі залучення експертів спеціалізованих державних установ стороною обвинувачення, таке залучення експертів здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються експертним установам з Державного бюджету України.
В силу вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Оскільки в рамках цього кримінального провадження було проведено судову товарознавчу експертизу на проведення якої було витрачено кошти з Державного бюджету України у сумі 1925,44 грн, що підтверджується довідкою експертної установи, Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України, тому такі процесуальні витрати підлягають відшкодуванню за рахунок обвинуваченого ОСОБА_4 .
На підставі викладеного, керуючись статтями 63, 65, 66, 75, 76, 185 ч. 4 Кримінального кодексу України, статтями 100, 124, 349, 369-376, 395, 474, 475, 532 Кримінального процесуального кодексу України,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 07.05.2026 між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в межах кримінального провадження №12026041230000519 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, визначеного судом в 3 роки, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. 
Згідно з ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: 
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту ухвалення вироку.
Стягнути з ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Державного бюджету України процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 1925,44 грн (одна тисяча дев`ятсот двадцять п`ять гривень 44 копійки).
Речові докази:
- відеозапис з камер відеоспостереження магазину «Дніпро-М» на оптичному диску у паперовому конверті, долучений до матеріалів кримінального провадження на підставі постанови від 06.04.2026 – залишити у матеріалах кримінального провадження протягом всього строку їх зберігання;
- акумуляторну батарею Dnipro-М BP-125 4 Ar, серійний номер NLE 032598-99764 та акумуляторну шліфмашину Dnipro-М CG-12BC Ultra, серійний номер NLE 092507-45794, долучені до матеріалів кримінального провадження на підставі постанови від 14.04.2026, передані на зберігання представнику потерпілої юридичної особи ОСОБА_6 згідно з розпискою – повернути законному володільцю.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок, який набрав законної сили, є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, підлягає виконанню на всій території України й звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції.
Вирок ухвалено, виготовлено шляхом комп`ютерного набору та підписано суддею в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя                     ОСОБА_7