Справа № 692/927/26
Провадження № 2-о/692/33/26
06.07.26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2026 року с-ще Драбів

Драбівський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Левченко Л.О.
за участю секретаря Савенко О.В.
заявника ОСОБА_1 
представника заявника ОСОБА_2 
представника 
заінтересованої особи Віноградової А.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у с-щі Драбів цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, 
ВСТАНОВИВ:
Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності йому архівної довідки № 113/03-01 від 24.02.2026, виданої Трудовим архівом Драбівської селищної ради, де у відомостях про роботу за 1984-1985 роки заявника помилково вказано як ОСОБА_3 .
Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що 14.04.2026 звернулась до відділу обслуговування громадян № 10 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Черкаській області з заявою про призначення пенсії за віком. За принципом екстериторіальності його заява була передана на розгляд ГУ ПФУ в Донецькій області. За результатами розгляду заяви булло прийняте рішення про відмову у призначенні пенсії за віком через відсутність необхідного страхового стажу: 33 роки. Органом пенсійного фонду не було враховано період роботи заявника у колгоспі за 1984- 1985 роки, оскільки в архівних документах ім`я працівника зазначене як ОСОБА_4 , натомість заявник є ОСОБА_5 . Вказує, що архівна довідка стосується саме заявника, його було прийнято до членів колгоспу «Україна» в 1983 році. За книгами обліку розрахунків по оплаті праці колгоспників колгоспів «Україна» та «Авангард» вказано відомості про роботу ОСОБА_1 за період з 1983 по 1992 роки і тільки у записах за 1984-1985 роки працівник помилково зазначений як « ОСОБА_4 ». Розбіжність у імені має очевидний характер та виникла під час ведення первинної документації колгоспу. Вказує, що позбавлений можливості підтвердити належність йому зазначеного документа іншим чином, встановлення факту потрібне для реалізації права на пенсійне забезпечення.
Ухвалою суду від 11.06.2026 провадження по справі відкрито та запропоновано заінтересованій особі подати письмові заперечення проти заяви та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються.
Від представника заінтересованої особи ГУ ПФУ в Донецькій області –Потапової К.О. надійшло письмове пояснення вх. №3915/26-Вх від 22.06.2026, у якому представник вказала, що ОСОБА_1 звернувся з заявою про призначення пенсії за віком. Його вік: 60 років, страховий стаж на дату звернення: 30 років 02 місяці 25 днів. До страхового стажу не зараховано період роботи у колгоспі з 1984 року по 1985 рік згідно з наданою архівною довідкою від 24.02.2026 № 113/03-01, оскільки вказано ім`я « ОСОБА_4 », що не відповідає паспортним даним заявника « ОСОБА_5 ». Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 22.04.2026 № 230850003830 по зверненню від 14.04.2026 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу - 33 роки. Зазначила, що встановлення факту належності ОСОБА_1 архівної довідки потрібно для звернення до ГУ ПФУ для призначення пенсії за віком. У прийнятті рішення поклалась на розсуд суду.
У судовому засіданні представник заявника адвокат Пух С.Л. заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Вказала, що матеріалами справи підтверджено факт роботи заявника у колгоспі з 1983 по 1992 роки, однак в архівній довідці про його роботу № 113/03-01 від 24.02.2026 у записах за 1984-1985 роки було невірно зазначено ім`я заявника в зв`язку з технічною помилкою. 
У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав, на їх задоволенні наполягав.
У судовому засіданні представник заінтересованої особи Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області Віноградова А.Ю. пояснила, що ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ з заявою про призначення пенсії за віком. На дату звернення мав вік 60 років та страховий стаж 30 років 02 місяці та 25 днів, оскільки до його страхового стажу не було включено частину страхового стажу, бо в довідці з трудового архіву ім`я особи вказане ОСОБА_4 , а не ОСОБА_5 , тому було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії. Підтримала надані раніше письмові пояснення. У прийнятті рішення поклалась на розсуд суду.
Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.
Згідно копії паспорта серія НОМЕР_1 , він виданий 23 грудня 2000 року Драбівським РВ УМВС в Черкаській області на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованим місцем проживання якого є с. Остапівка з 21.01.1984. 
Згідно копії картки платника податків від 19.05.2016, ОСОБА_1 одержав ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .
Згідно витягу з реєстру територіальної громади № 2026/002570789, сформованого 18.02.2026, зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є АДРЕСА_1 .
Згідно копії трудової книжки колгоспника серія НОМЕР_3 , заповненої 27.06.1983 російською мовою на ім`я ОСОБА_1 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відомостях про членство в колгоспі вказано, що той прийнятий у члени колгоспу «Україна» (запис № 1 від 25.06.1983), у зв`язку з розукрупненням колгоспу «Україна» переведений членом колгоспу «Авангард» (запис № 2 від 09.03.1986). У відомостях про роботу, призначений в тракторну бригаду № 1 прицепщиком (запис №1 від 25.06.1983), переведений згідно рішення правління шофером ІІІ класу (запис № 2 від 27.08.1984).
Згідно копії архівної довідки Трудового архіву Драбівської селищної ради від 24.02.2026 № 113/03-01, адресованої ОСОБА_1 , згідно з книгами обліку розрахунків по оплаті праці колгоспників колгоспу «Україна», «Авангард» (с. Остапівка, Драбівського району Черкаської області), про роботу ОСОБА_7 ( ОСОБА_4 - так у документах з 1984 по 1985 рік) ОСОБА_8 наявні відомості за період з 1983 по 1992 роки.
Згідно копії архівної довідки Трудового архіву Драбівської селищної ради від 24.02.2026 № 112/03-01, адресованої ОСОБА_1 вказано відомості про нараховану ОСОБА_1 заробітну плату за період роботи з 1993 по 2000 рік.
Згідно повідомлення про відмову у призначенні пенсії відділу обслуговування громадян № 10 (сервісний центр) управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Черкаській області № 2300-0214-8/32470 від 29.04.2026, воно адресоване ОСОБА_9 та містить посилання на рішення від 22.04.2026 № 230850003830 про відмову у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. 
Згідно Рішення ГУ ПФУ України в Донецькій області про відмову у призначенні пенсії за віком № 230850003830 від 22.04.2026, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до територіальних органів ПФУ через вебпортал електронних послуг ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком. Його вік становить 60 років, необхідний страховий стаж 33 роки, однак страховий стаж заявника становить 30 років, 02 місяці, 25 днів. До страхового стажу не зараховано період роботи у колгоспі з 1984 року по 1985 рік згідно з наданою архівною довідкою від 24.02.2026 № 113/03-01, оскільки вказано ім`я « ОСОБА_4 », що не відповідає паспортним даним заявника « ОСОБА_5 », що не відповідає вимогам п. 26 Порядку № 637. ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 1058 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 33 роки.
Згідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Згідно положень ч. 1 ст. 28 ЦК України ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.
Відповідно до листа Верховного Суду України 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.
Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).
Згідно ч. 1-3 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Проаналізувавши сукупність наданих стороною заявника доказів, суд приходить до висновку, що архівна довідка № 113/03-01 від 24.02.2026, видана Трудовим архівом Драбівської селищної ради на ім`я ОСОБА_1 , належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 263-268, 293, 315 – 319 ЦПК України, суд 
ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , архівної довідки № 113/03-01 від 24.02.2026, виданої Трудовим архівом Драбівської селищної ради на ім`я ОСОБА_1 .
Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст.ст. 354-356 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.О. Левченко 

Повний текст рішення виготовлено 06.07.2026.