СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА  

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/30192/25

пр. № 2/759/5315/26
20 травня 2026 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Петренко Н.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Т.М.М.» ( адреса: 01054, м. Київ, вул. Провіантська, 3) про захист прав споживача, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
І. Зміст позовних вимог.
У грудні 2025 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТОВ Фірма «Т.М.М.» про захист прав споживача житлово-комунальних послуг. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами є чинним Договір № 95ж/Ч2-13 від 14.02.2014 року про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території (за адресою: АДРЕСА_2 ). Додатковою угодою № 1 від 11.06.2014 року сторони узгодили єдиний твердий тариф на вказані послуги у розмірі 3,50 грн/кв.м. Нового договору у порядку, передбаченому чинним Законом України «Про житлово-комунальні послуги», між сторонами укладено не було.
Проте відповідач в односторонньому порядку, без укладення письмової додаткової угоди та в порушення істотних умов договору, змінив тариф та виставив позивачу Рахунок № 2Чаад_кв.095/11.2025 від 03.12.2025 за листопад 2025 року із застосуванням непогодженого та значно завищеного тарифу 15,39 грн/кв.м. Крім того, у вказаному рахунку відповідач неправомірно відобразив суми заборгованості у графах «Борг на початок поточного періоду» та «Борг на кінець періоду» (у розмірах 143 286,70 грн та 145 710,56 грн відповідно), які є похідними від раніше безпідставно застосовуваного незаконного тарифу. Також оскаржуваний рахунок сформовано без підписів відповідальних осіб та скріплення печаткою, що суперечить вимогам законодавства про бухгалтерський облік. Позивач зазначає, що оскаржує не загальну тарифну політику відповідача, а конкретний рахунок, який порушує його права як споживача.
Позивач просить суд:
Визнати протиправними та незаконними дії ТОВ Фірма «Т.М.М.» щодо нарахування та надання Рахунку № 2Чаад_кв.095/11.2025 від 03.12.2025 із застосуванням непогодженого письмово тарифу в розмірі 15,39 грн/кв.м та без підписів відповідальних осіб;
Зобов`язати відповідача надати новий виправлений рахунок за листопад 2025 року із застосуванням письмово погодженого тарифу 3,50 грн/кв.м;
Визнати протиправними дії щодо відображення у цьому рахунку заборгованості у графах «Борг на початок поточного періоду» та «Борг на кінець періоду» та зобов`язати відповідача вилучити (виправити) ці відомості з рахунку.
ІІ. Процесуальні рішення у справі.
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22 грудня 2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву.
ІІІ. Позиції учасників судового провадження.
Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову повністю. Відзив обґрунтовано тим, що позивач як власник майна зобов`язаний нести тягар його утримання (ст. 322 ЦК України). Зазначає, що п. 1.2, 3.3 та 3.5 Договору передбачають право Виконавця розраховувати тариф на підставі фактичних затрат. Тариф 15,39 грн/кв.м відображає реальні витрати фірми. Посилання позивача на преюдицію спростовує, стверджуючи, що у справі № 759/3139/25 позивачу відмовлено у позові, а інші рішення оскаржуються або скасовані. Крім того, відповідач вказує, що рахунок є лише інформаційним документом, а не первинним актом, його оскарження не є належним способом захисту прав відповідно до правових висновків Верховного Суду. Графи «Борг» є обліковими даними, а позов спрямований на штучне створення доказів для інших справ.
ІV. Фактичні обставини встановлені судом.
Судом встановлено, що 14.02.2014 позивач ОСОБА_2 з відповідачем фірмою ТОВ "Т.М.М." підписали договір №95ж/Ч2-13 від 14.02.2014 про надання житлово-комунальних послуг.
Також 14 лютого 2014 року між Фірмою «Т.М.М.» - ТОВ в особі директора департаменту управління нерухомістю Тищенко Галини Сергіївни (виконавець) та ОСОБА_2 укладено додатки № 1 (перелік послуг з утримання будинку та прибудинкової території, комунальних та інших послуг на АДРЕСА_3 ), 2 (перелік щомісячних платежів за договором) та додаткову угоду № 1, відповідно до якої послуги з утримання будинку та прибудинкової території (експлуатаційні послуги) за 1 кв. м площі квартири становлять 3,50 грн .
Згідно з пунктом 1.2 договору № 95ж/Ч2-13 сторони погодили, що виконавець (відповідач) надає житлово-комунальні послуги відповідно до переліку, зазначеному у додатку № 1 до цього договору, за тарифами, які розраховуються на підставі фактичних затрат на утримання житлового будинку. Інші послуги, що надаються за цим договором, розраховуються виходячи з обсягів наданих послуг за розцінками, затвердженими виконавцем.
Відповідно до пункту 3.3 договору № 95ж/Ч2-13, розцінки та тарифи на послуги, що надаються виконавцем, перелік яких вказаний у додатку до цього договору, розраховуються на підставі фактичних затрат на утримання житлового будинку.
У пункті 3.5. договору № 95ж/Ч2-13 встановлено, що вартість послуг може бути змінена сторонами із врахуванням положень законодавства, що регулюють порядок формування тарифів та інших послуг, обумовлених даним договором, у випадку таких тарифів у бік збільшення/зменшення.
03 грудня 2025 року відповідач сформував та направив позивачу Рахунок № 2Чаад_кв.095/11.2025 за листопад 2025 року, у якому в односторонньому порядку застосував тариф у розмірі 15,39 грн/кв.м. Окрім того, у зазначеному рахунку відображено «Борг на початок поточного періоду» у сумі 143 286,70 грн та «Борг на кінець періоду» у сумі 145 710,56 грн. 
ОСОБА_2 неодноразово звертався зі скаргами щодо порушення його прав споживача Фірмою «Т.М.М.» - ТОВ, а саме: до Державної служби з питань захисту споживачів, Антимонопольного комітету України, Національної комісії з держрегулювання у сферах комунальних послуг, Державної податкової служби України).
V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи 
Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Спірні правовідносини в цій справі виникли за період, коли був чинним як Закон України від 24 червня 2004 року № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон № 1875-IV) так і Закон України від 09 листопада 2017 року № 2189-VІІІ «Про житлово-комунальні послуги», який уведений в дію з 01 травня 2019 року (далі - Закон № 2189-VІІІ).
Відповідно частини 1 статті 13 Закону № 1875-IV до житлово-комунальних послуг відносяться комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газопостачання, опалення, вивезення побутових відходів) та послуги із утримання будинків і прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо).
Частиною другою статті 14 Закону № 1875-IV визначено, що ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом
Згідно з частиною 1 статті 19 Закону № 1875-IV відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
З огляду на положення частини 3 статті 20 Закону № 1875-IV споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до вимог пунктів 1, 2 статті 32 Закону № 1875-IV плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Невід`ємною частиною договору є копія рішення (розпорядження), яким встановлено тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій із зазначенням структури тарифу, періодичності та строків надання послуг.
Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.
Згідно з пунктом 6 статті 32 Закону № 1875-IV у разі зміни цін/тарифів на житлово-комунальні послуги виконавець/виробник не менше ніж за 15 днів до введення їх у дію повідомляє про це споживачів з посиланням на рішення відповідних органів.
Пунктом 2 статті 31 Закону № 1875-IV передбачено, що виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів.
Порядок доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад розробляється і затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.
Аналогічні положення містять пункт 1 статті 5 та частина 1 статті 9 Закону № 2189-VІІІ (чинний з 01 травня 2019 року), згідно з якими до житлово-комунальних послуг належить житлова послуга з управління багатоквартирним будинком. А оплату за спожиті житлово-комунальні послуги споживач здійснює щомісяця та не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1 Закону № 2189-VІІІ, чинного на час звернення позивача до суду, житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах.
Виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору (пункт 2 частини 1 статті 1 Закону № 2189-VІІІ).
Споживач житлово-комунальних послуг - індивідуальний або колективний споживач (пункт 13 частини 1 статті 1 Закону № 2189-VІІІ).
Статтею 10 Закону № 2189-VІІІ визначено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування.
Якщо управитель визначений органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах, ціна послуги з управління багатоквартирним будинком визначається на рівні ціни, запропонованої в конкурсній пропозиції переможцем конкурсу.
Така ціна протягом строку дії договору управління може змінюватися виключно за погодженням сторін з підстав та в порядку, визначених таким договором.
Ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, та включає: 1) витрати на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку відповідно до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, крім витрат на обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги, у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем; 2) винагороду управителю, яка визначається за згодою сторін.
Кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території є невід`ємною частиною договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.
Кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території враховує обов`язковий перелік робіт (послуг), який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, а також періодичність виконання (надання) робіт (послуг) з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території.
Управитель у порядку та з періодичністю, визначеними договором, та/або на вимогу споживача зобов`язаний інформувати споживача про фактичні витрати та виконані (надані) роботи (послуги) з утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території.
У разі якщо прибудинкова територія багатоквартирного будинку не оформлена у власність або користування співвласників багатоквартирного будинку, прибирання та інші послуги з обслуговування території навколо такого багатоквартирного будинку можуть бути включені до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території (у тому числі при визначенні управителя на конкурсних засадах) виключно за згодою споживачів із визначенням на договірних засадах та погодженням з органом місцевого самоврядування меж та площі території, яку співвласники згодні утримувати.

Інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги з обґрунтуванням такої необхідності здійснюється виконавцями відповідних послуг в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.
На вимогу органу місцевого самоврядування надається інформація про кількісні та якісні показники наданих комунальних послуг, їхню вартість, а також галузева звітність.
У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну цін/тарифів на комунальні послуги виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію, повідомляє про це споживачам з посиланням на рішення відповідних органів.
Згідно з пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків та гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572 споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Як встановлено судом, пунктом 1.1. укладеного між сторонами договору № 95ж/Ч2-13 про надання житлово-комунальних послуг, визначено, що предметом зазначеного договору є надання виконавцем (відповідач) споживачу (позивач) послуг обумовлених даним договором у житловому будинку АДРЕСА_3 , в якому знаходиться приміщення споживача, а саме квартира № 95 , а споживачем - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим розміром, у строки та на умовах, передбачених цим договором.
Згідно з пунктом 1.2 вказаного договору сторони погодили, що виконавець (відповідач) надає житлово-комунальні послуги відповідно до переліку, зазначеному у додатку № 1 до цього договору, за тарифами які розраховуються на підставі фактичних затрат на утримання житлового будинку. Інші послуги, що надаються за цим договором, розраховуються виходячи з обсягів наданих послуг за розцінками, затвердженими виконавцем.
Пунктом 3.1. договору № 95ж/Ч2-13 визначено, що споживач сплачує спожиті послуги на підставі рахунку на оплату, який є одночасно актом виконаних послуг не пізніше 20-го місяця, що настає за розрахунковим. Виконавець надає рахунок в термін до 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим шляхом вкидання в поштову скриньку споживача.
Згідно з пунктом 3.3 договору № 95ж/Ч2-13 розцінки та тарифи на послуги, що надаються виконавцем, перелік яких вказаний у додатку до цього договору, розраховуються на підставі фактичних затрат на утримання житлового будинку.
З огляду на пункт 3.5. договору № 95ж/Ч2-13, вартість послуг може бути змінена сторонами із врахуванням положень законодавства, що регулюють порядок формування тарифів та інших послуг. обумовлених даним договором, у випадку таких тарифів у бік збільшення/зменшення.
Як визначено пунктом 7.3 договору № 95ж/Ч2-13, його невід`ємною частиною є додаток № 2, Перелік щомісячних платежів за договором.
Відповідно до пункту 7.5 умови договору № 95ж/Ч2-13 можуть бути змінені за згодою сторін, що оформлюється додатковою угодою до договору.
Пунктом 7.6 визначено, що зміни та доповнення, додаткові угоди та додатки є невід`ємною частиною договору та мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі, підписані уповноваженими на те представниками та скріплені їх печатками (за умови наявності).
Відповідно до п. 3 додаткової угоди №1 до договору № 95ж/Ч2-13 , п. 1 договору № 95ж/Ч2-13 викладено в наступній редакції: послуги з утримання будинку та прибудинкової території (експлуатаційні послуги) становить 3,50 грн.
Як вбачається з оспорюваного рахунку № 2Чаад_кв.095/11..2025 експлуатаційні послуги) становить 15,39 грн.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Як вбачається з єдиного державного реєстру судових рішень, рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 31.07.2025 у справі 759/3137/25 за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Т.М.М." про захист прав споживачів, яке набрало законної сили 01.09.2025 р. встановлено, що підняття послуги з утримання будинку та прибудинкової території (експлуатаційні послуги) до 14.02 грн. за 1 кв. м. була проведена відповідачем в порушення п. 3.5, 7.5, 7.6 договору.
Таким чином, встановлено, що підняття оплати послуги з утримання будинку та прибудинкової території (експлуатаційні послуги), яка зазначена в рахунку № 2Чаад_кв.095/.11.2025 була проведена відповідачем в порушення п. 3.5, 7.5, 7.6 договору та п. п. 3 додаткової угоди №1 до договору № 95ж/Ч2-13, ч. 2 ст. 10 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" без укладання додаткової угоди та в порушення умов укладених угод.
Стосовно посилання відповідача на обов`язок власника утримувати майно суд зазначає, що позивач не відмовляється від свого обов`язку щодо утримання майна та оплати послуг як такої. Предметом спору є не звільнення від оплати, а правомірність визначення розміру тарифу. На відміну від випадків, коли відносини між сторонами не врегульовані письмово, у даній справі між сторонами існує чинний та підписаний Договір та Додаткова угода № 1, які є обов`язковими для виконання (ст. 629 ЦК України). 
Стосовно аргументів про право відповідача змінювати тариф на підставі фактичних витрат (п. 1.2, 3.3, 3.5 Договору):
Суд відхиляє ці доводи. Пункт 3.5 Договору, на який посилається відповідач, чітко вказує: «вартість послуг може бути змінена сторонами...». Словосполучення «змінена сторонами» означає обопільну двосторонню дію. Відповідно до пунктів 7.5 та 7.6 Договору, будь-які зміни та доповнення до нього оформлюються письмовими додатковими угодами. Одностороннє підвищення тарифу виконавцем з посиланням на зростання собівартості, інфляцію чи зміну заробітної плати без підписання додаткової угоди є прямим порушенням умов договору. Будь-які калькуляції фактичних витрат відповідача є лише його внутрішніми розрахунками і не можуть підміняти собою договірну ціну.
Стосовно заперечень відповідача щодо преюдиційності судових рішень.
Твердження відповідача про те, що Постанова Київського апеляційного суду від 03.07.2025 у справі № 759/3139/25 не є преюдицією, суд вважає маніпулятивними. Незважаючи на те, що у задоволенні конкретних вимог у тій справі було відмовлено через обраний спосіб захисту, у мотивувальній частині постанови, яка набрала законної сили, суд апеляційної інстанції чітко встановив юридичний факт: «Зміна тарифу для нього на послуги з утримання будинку та прибудинкової території була проведена відповідачем (ТОВ Фірма «Т.М.М.») в порушення пунктів 3.5, 7.5, 7.6 договору без укладення додаткової угоди». Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини (факти порушення договору), встановлені судом, не доказуються знову. Що стосується посилань відповідача на нібито скасування інших рішень Святошинського райсуду, відповідачем не надано суду жодної копії постанов апеляційного суду про скасування рішень по аналогічних справах між цими ж сторонами за цей період, що робить ці твердження голослівними.
Щодо вимог про вилучення сум боргу (вимоги 3 та 4) суд приходить до висновку про відмову у задоволенні з наступних підстав.
Суд виходить із того, що задоволення вимог 1 та 2 (визнання дій протиправними і зобов`язання надати рахунок з коректним тарифом) є достатнім та ефективним способом відновлення порушеного права позивача відповідно до ст. 5 ЦПК України та ст. 16 ЦК України.
Вимога про визнання протиправними дій щодо зазначення сум боргу та їх вилучення є похідною від вимоги про зміну тарифу. Оскільки відповідач зобов`язується надати новий рахунок, сформований на підставі законного і погодженого тарифу 3,50 грн/кв.м, всі суми нарахувань, включаючи графи «Борг на початок поточного періоду» та «Борг на кінець періоду», будуть автоматично перераховані відповідно до законно встановленої ціни.
Суд вважає, що пряме зобов`язання вилучити (виключити) суми з облікових документів відповідача є надмірним втручанням у його господарську та облікову діяльність, якщо мета захисту прав позивача може бути досягнута менш обтяжливим способом, а саме шляхом зобов`язання сформувати новий, правильний рахунок.
Враховуючи, що фактичною метою позивача є скасування нарахувань за непогодженим тарифом, яка буде досягнута після виконання відповідачем рішення суду в частині 2, у задоволенні вимог 3 та 4 слід відмовити.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Як встановлено судом, Позивач звернувся до суду з позовом про захист прав споживачів. Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їхніх прав.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а іншому випадку в дохід держави.
Згідно з пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Оскільки позовна заява сформована та подана в електронній формі через підсистему «Електронний суд», на підставі ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» застосовується понижуючий коефіцієнт 0,8, що становить 968 грн 96 коп. за одну вимогу немайнового характеру.
Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про часткове задоволення заявлених вимог немайнового характеру, з відповідача ТОВ Фірма «Т.М.М.» в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у загальному розмірі 1937 гривень 92 копійки
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 19, 76, 77, 81, 89, 133, 141, 258-259, 263, 265, 268, 272-273, 354 ЦПК України, суд 
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Т.М.М.» - задовольнити частково.
Визнати дії Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Т.М.М.» протиправними та незаконними, що виявились у наданні рахунку № 2Чаад_кв.095/11.2025 від 11.08.2025 року із зазначенням непогодженого сторонами тарифу 15,39 грн/кв.м, замість єдиного письмово погодженого сторонами тарифу 3,50 грн/кв.м.
Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Т.М.М.» надати позивачу рахунок № 2Чаад_кв.095/11.2025 відповідно до додаткової угоди №1 від 11.06.2014 року з єдиним письмово погодженим сторонами тарифом 3,50 грн/кв.м.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Т.М.М.» (03148, м. Київ, вул. Володимира Покотила, буд. 6; код ЄДРПОУ 14073675) в дохід держави судовий збір у розмірі 1937 гривень 92 копійки. 
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя Н.О . Петренко

-