П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/6703/24	

Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М. М.
Місце ухвалення: м. Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого – Лук`янчук О.В.
суддів – Бітова А.І.
– Ступакової І.Г.
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційні скарги ОСОБА_1 , Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2026 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, - 

В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:
визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення військовослужбовця (оклад посадовий, за звання, премія, надбавки) у розмірі 20000грн. - з 01.03.2023 року по 05.07.2023 року (з врахуванням вже виплачених сум за період);
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення військовослужбовця (оклад посадовий, за звання, премія, надбавки) у розмірі 20000грн. за період з 01.03.2023 року по 05.07.2023 року (з врахуванням вже виплачених сум);
визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення, зокрема щомісячної додаткової винагороди у розмірі 30000грн. з 01.03.2023 року по 05.07.2023 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” та щомісячної премії відповідно до “Положення про Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам”, затвердженого наказом МОУ 07.06.2018 №260;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення, зокрема щомісячної додаткової винагороди у розмірі 30000грн. з 01.03.2023 року по 05.07.2023 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” та щомісячної премії відповідно до “Положення про Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам”, затвердженого наказом МОУ 07.06.2018 №260;
стягнути з Військової частини НОМЕР_1 всі витрати по справі.
В обґрунтування позовних вимог зазначається, що 22.12.2022р. позивач був мобілізований до лав Збройних Сил України та проходив військову службу у взводі МТЗ 1 стрілецького батальйону Військової частини НОМЕР_1 . У 2023 року позивач пошкодив колінний суглоб, виконуючи наказ командування щодо розвантаження вантажу у населеному пункті Олександрівка Запорізької області. У подальшому, перебуваючи на позиціях у населеному пункті Горлівка Донецької області при виконанні бойового завдання стан здоров`я позивача погіршився. Після переміщення до м. Краматорська при розвантаженні вантажу у підвальне приміщення позивач знову травмував ногу, в зв`язку з чим не міг повертатися на позиції. 12.04.2023 р. лікар рентгенолог надав направлення на МРТ, яке було проігнороване військовою частиною. 15.04.2023р. позивач самостійно звернувся у діагностичний центр Краматорська до лікаря ортопед-травматолога ОСОБА_2 , яким рекомендовано здійснити обстеження на МРТ. 20.07.2023р. після проходження обстеження позивача направлено до Вінницького шпиталю на операцію. Під час хвороби позивач отримав грошове забезпечення у таких розмірах: березень 2023 року – 3437 грн., квітень 2023 р. – 5672 грн., травень 2023 р. – 5672 грн., червень 2023 р. - 3437 грн., липень 554 грн. Наказом №139 від 05.07.2023р. позивач переведений з Військової частини НОМЕР_1 до Військової частини НОМЕР_2 . Позивач вважає, що відповідачем протиправно не виплачено йому у повному обсязі грошове забезпечення за березень-липень 2023р. та щомісячну грошового допомогу у розмірі 30000грн. за цей же період.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 січня 2026 року адміністративний позов ОСОБА_1 – задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 у вигляді нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення військовослужбовця (оклад посадовий, за звання, премія, надбавки) з 01.03.2023 року по 05.07.2023 року у неповному обсязі.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення військовослужбовця за період з 01.03.2023 року по 05.07.2023 року відповідно до наказу Військової частини НОМЕР_1 №34 від 03.02.2023 року, з урахуванням вже виплачених йому сум грошового забезпечення.
У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, а тому, просить рішення суду першої інстанції в цій частині скасувати та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що наказ №1474 від 11.07.2023 р. «Про результати службового розслідування», на який посилається суд 1 – ої інстанції у оскаржуваному рішенні, був прийнятий після спливу строків з 01.03.2023 року по 05.07.2023 року, в період яких ОСОБА_1 брав дійсну безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України
Посилається на те, що 04 липня 2023 року виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та знятий з усіх видів забезпечення. Тобто, наказ №1474 від 11.07.2023 р. «Про результати службового розслідування» не має зворотної сили в часі та не може розповсюджуватись на періоди з 01.03.2023 року по 05.07.2023 року, не може впливати на зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення, зокрема щомісячної додаткової винагороди у розмірі 30 000 грн з 01.03.2023 року по 05.07.2023 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168
Зазначає, що позивач фактично перебував на службі Військової частини НОМЕР_1 та брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в с. Воздвижівка, Запорізької області, м. Слов`янськ, с. Білокузьминівка. Донецької області, що підтверджується довідкою №2736 від 22.05.2024 року, а тому відповідач протиправно не нараховував йому 30000 грн.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій зазначає про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, а тому, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволення позовних вимог та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції при винесенні рішення повністю проігнорував імперативні положення спеціального законодавства, які чітко регулюють порядок здійснення виплат у такий період. Відповідно до пункту 1 розділу XXIX Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям ЗСУ (затвердженого наказом МОУ № 260 від 07.06.2018 р.), грошове забезпечення військовослужбовцям, які усунені від виконання службових обов`язків, виплачується виходячи з розміру посадового окладу за останньою займаною посадою, окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років із дня, наступного після дня усунення. Щомісячні додаткові види грошового забезпечення (такі як премія 523% та НОПС 65%), на які посилається суд, зобов`язуючи провести виплату згідно з наказом № 34, виплачуються виключно за фактичне виконання обов`язків за посадою та сумлінне несення служби. З моменту усунення (24.04.2023) і до моменту виключення зі списків частини (04.07.2023) Позивач не виконував службових обов`язків і не мав жодного законодавчого права на отримання премії та НОПС.
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що Згідно наказів командира Військової частини НОМЕР_1 :
- (по стройовій частині) № 697 від 25.12.2022 р. ОСОБА_1 вважається таким, що з 25.12.2022 р. зарахований до списків Військової частини НОМЕР_1 (а.с. 154);
- (по стройовій частині) №34 від 03.02.2023 року “ 24. Молодшого сержанта ОСОБА_3 , водія автомобільного відділення взводу матеріально технічного забезпечення стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від "09" січня 2023 року № 10-РС на посаду стрільця помічника гранатометника 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти НОМЕР_3 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_4 , вважати таким, що з "03" лютого 2023 року справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків, шпк "солдат", ВОС - 1009154/630, посадовий оклад -2820 грн. Виплачувати щомісячну премію в розмірі 523% посадового окладу, надбавку за особливості проходження служби в розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (а.с.113);
- (по стройовій частині) № 98 від 08.04.2023 р. ОСОБА_1 вважається таким, що з 09.04.2023 р. вибув до Військової частини НОМЕР_5 з метою визначення придатності до подальшого військової служби Підстава: направлення начальника медичної служби військової частини НОМЕР_1 від 08.04.2023 року №1429 (а.с. 154 зворот).
12.04.2023 року проведено медичний огляд військово-лікарською комісією Військової частини НОМЕР_6 та видано довідку ВЛК №1278 від 12.04.2023 року, у якій зазначено, що ОСОБА_1 придатний до військової служби та захворювання не пов`язані з проходженням військової служби (а.с.73).
ОСОБА_1 подав скаргу від 14.04.2023 року до 20 Регіональної ВЛК з проханням переглянути та скасувати висновок ВЛК, оформлений довідкою Військової частини НОМЕР_5 від 12.04.2023 року №1278 (а.с.77).
Позивач подав цю довідку Військовій частині НОМЕР_1 .
Згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 112 від 22.04.2023 р. вважати такими, що прибули та приступили до виконання службових обов`язків: з Військової частини НОМЕР_5 : з 22.04.2023 р., зарахувати на продовольче забезпечення з 23.04.2023 року ОСОБА_1 . Підстава: довідка військово-лікарської комісії від 12.02.2023 №1278 (а.с. 155). 
23.04.2023 р. після отримання зазначеної довідки заступником командира НОМЕР_3 стрілецького батальйону з морально-психологічного забезпечення Військової частини НОМЕР_1 подано рапорт командиру Військової частини НОМЕР_1 про призначення службового розслідування. 
На підставі зазначеного рапорту, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №1585 від 24.04.2023 р. “Про призначення службового розслідування” призначено службове розслідування за фактом відмови позивачем виконувати бойове завдання.
02.05.2023 р. (вих. №0989/3/615) відповідачем направлено директору ТУ ДБР м.Краматорськ повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 214 КПК України, молодшим сержантом ОСОБА_1 , який відмовився 16.03.2023 р. у виконувати наказ по здійсненню оборонних заходів в смузі відповідальності 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 . 
Згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №143 від 21.05.2023 р. ОСОБА_1 вважається таким, що з 24.04.2023 р. на підставі статі 47 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України усунутий від виконання службових обов`язків (а.с. 155 зворот). 
Згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 188 від 03.07.2023 р. ОСОБА_1 з 04.07.2023 року здав посаду та вибув до нового місця служби до Військової частини НОМЕР_2 (а.с. 156 зворот). 
Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №1474 від 11.07.2023 р. “Про результати службового розслідування”: за особисту недисциплінованість, неналежне виконання службових обов`язків, порушення вимог ст. 11, 12, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, в діях якого вбачаються ознаки кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 402 Кримінального кодексу України - непокора, тобто відкрита відмова виконання наказу начальника, вчинене в умовах військового стану, вчинене в умовах воєнного стану та на підставі п. "в" ст.48, ст.55 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України: - на стрільця - помічника гранатометника 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону молодшого сержанта ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення: "сувора догана". Зазначеним наказом визначено помічнику командира військової частини з фінансово-економічної роботи - начальнику фінансово-економічної служби Військової частини НОМЕР_1 врахувати факт ухилення від виконання обов`язків військової служби, самовільного залишення частини та можливих кримінальних правопорушень в діях яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 402 Кримінального Кодексу України - невиконання наказу, вчинене в умовах воєнного стану стрільцем - помічником гранатометника 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону молодшим сержантом ОСОБА_1 , та не виплачувати преміювання за березень, квітень та травень 2023 року, згідно наказу Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 р. “Про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам”, та невиплачувати додаткову винагороду за березень, квітень, травень 2023 року згідно постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 р. “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”.
Згідно довідки №2736 від 22.05.2024 року №2736 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України ОСОБА_1 дійсно в період з 08.01.2023-08.04.2023, 322.04.2023-03.07.2023 року брав (брала) участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. перебуваючи в АДРЕСА_1 . Підстава: Витяг із журналу бойових дій військової частини НОМЕР_1 № інв. Р3/58т від 06.01.2023, наказ командира в/ч НОМЕР_4 № 15 від 15.01.2023 року, наказ командира в 10989 №№ 98 від 08.04.2023 року, наказ командира в/ч НОМЕР_4 № 112 від 22.04.2023 року, наказ командира в/ч НОМЕР_1 № 188 від 03.07.2023 року. 
Відповідно до довідки-розрахунку грошового забезпечення ОСОБА_1 №0989/10/1060 від 19.03.2024 року, зокрема (а.с.147):
- у грудні 2022 року позивачу нараховано 9202,74грн., з урахуванням податків та зборів до виплати 9064,70грн. (складові - оклад за військовим званням 151,29грн, посадовий оклад 636,77грн., НОПС 512,24грн., премія 1763,86грн., індексація 332,12грн., додаткова грошова винагорода 5806,45грн.); 
- у січні 2023 року позивачу нараховано 105101,64грн., з урахуванням податків та зборів до виплати 103525,12грн. (складові - оклад за військовим званням 670грн, посадовий оклад 2820грн., НОПС 2268,50грн., премія 8375,40грн., індексація 0грн., додаткова грошова винагорода 90967,74грн.); 
- у лютому 2023 року позивачу нараховано 108317,30грн., з урахуванням податків та зборів до виплати 106692,54рн. (складові - оклад за військовим званням 670грн, посадовий оклад 2820грн., НОПС 2268,50грн., премія 15058,80грн., індексація 0грн., додаткова грошова винагорода 87500грн.); 
- у березні 2023 року позивачу нараховано 3940грн., з урахуванням податків та зборів до виплати 3437,65рн. (складові - оклад за військовим званням 670грн, посадовий оклад 2820грн., НОПС 0грн., премія 0грн., індексація 0грн., додаткова грошова винагорода 0грн.); 
- у квітні 2023 року позивачу нараховано 5758,50грн., з урахуванням податків та зборів до виплати 5672,12рн. (складові - оклад за військовим званням 670грн, посадовий оклад 2820грн., НОПС 2268,50грн., премія 0грн., індексація 0грн., додаткова грошова винагорода 0грн.); 
- у травні 2023 року позивачу нараховано 2960,68грн., з урахуванням податків та зборів до виплати 2916,27рн. (складові - оклад за військовим званням 670грн, посадовий оклад 2820грн., НОПС 2268,50грн., премія 0грн., індексація 0грн., додаткова грошова винагорода 0грн., інше (перерахунок) “-529,32”); 
- у червні 2023 року позивачу нараховано 3490грн., з урахуванням податків та зборів до виплати 3437,65рн. (складові - оклад за військовим званням 670грн, посадовий оклад 2820грн., НОПС 0грн., премія 0грн., індексація 0грн., додаткова грошова винагорода 0грн.); 
- у липні 2023 року позивачу нараховано 562,90грн., з урахуванням податків та зборів до виплати 554,46рн. (складові - оклад за військовим званням 86,45грн, посадовий оклад 367,87грн., надбавка за вислугу років 112,58грн., НОПС 0грн., премія 0грн., індексація 0грн., додаткова грошова винагорода 0грн.).
Не погоджуючись із розміром нарахованого йому грошового забезпечення за період з 01.03.2023 року по 05.07.2023 року позивач звернувся до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції ухвалюючи рішення у справі виходив з того, що згідно довідки-розрахунку грошового забезпечення позивача від 19.03.2024 року починаючи з березня 2023 року відповідач не виплачував позивачу усі складові його грошового забезпечення, визначені наказом Військової частини НОМЕР_1 №34 від 03.02.2023 року, а тому прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення військовослужбовця (оклад посадовий, за звання, премія, надбавки) - з 01.03.2023 року по 05.07.2023 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Водночас, враховуючи чинність наказу №1474 від 11.07.2023 р. “Про результати службового розслідування”, вказав про відсутність підстав для виплати ОСОБА_1 щомісячної додаткової винагороди у розмірі 30000грн. з 01.03.2023 року по 05.07.2023 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”.
Колегія суддів надаючи оцінку таким висновкам суду першої інстанції, приходить до наступного.
Колегія суддів зазначає, що спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їхнього соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям і членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України від 20.12.1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII; у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до ст.1-2 цього Закону, військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно з ч.1 ст.9 Закону №2011-ХІІ, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
Приписами ч.ч.2-4 ст.9 Закону №2011-ХІІ встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Статтею 9-2 Закону №2011-XII визначено, що під час дії воєнного стану військовослужбовцям щомісячно виплачується додаткова винагорода на умовах, у розмірах та в порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року №168 (далі - Постанова №168) установлено, що на період дії воєнного стану для військовослужбовців передбачена виплата додаткової винагороди.
Відповідно до положень абз.3 п.1-1 Постанови №168 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), установлено, що військовослужбовцям, які здійснюють бойові (спеціальні) завдання у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань.
Пунктом 2-1 Постанови №168 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) установлено, що міністерства та державні органи за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством економіки визначають:
порядок, умови і розміри виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1 цієї постанови;
особливості виплати додаткової винагороди та винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду) особам, зазначеним у пункті 1-1 цієї постанови, та додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1-2 цієї постанови, у тому числі в частині встановлення переліку бойових (спеціальних) завдань та заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, для здійснення такої виплати, з урахуванням завдань, покладених на Збройні Сили, Службу безпеки, Службу зовнішньої розвідки, Головне управління розвідки Міністерства оборони, Національну гвардію, Державну прикордонну службу, Управління державної охорони, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації, Державну спеціальну службу транспорту;
порядок і умови виплати одноразової грошової допомоги та одноразової винагороди.
Механізм же та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначає «Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» затвердженим наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260 (далі - Порядок №260).
Пунктом 2 розділу І Порядку №260 встановлено, що грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; винагорода за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду); премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду)), а також додаткова винагорода та одноразова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.
Згідно з п.3 розділу І Порядку №260, підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
Відповідно до вимог п.8 розділу I Порядку №260, грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника).
В силу вимог п.17 розділу І Порядку №260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
Так, колегія суддів зазначає, що спірним питанням у даному випадку є правомірність припинення позивачу виплат, а саме грошового забезпечення за березень-липень 2023р. з урахуванням додаткових видів (премії) та щомісячної грошової допомоги у розмірі 30000грн. за цей же період.
Щодо припинення виплати позивачу грошового забезпечення з урахуванням додаткових видів, зокрема премії, то колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до пункту 47 Дисциплінарного статуту ЗСУ невиконання (неналежне виконання) службових обов`язків, що призвело до людських жертв чи інших тяжких наслідків або створило загрозу настанню таких наслідків, є підставою для усунення такого військовослужбовця від виконання службових обов`язків.
Рішення про усунення військовослужбовця від виконання службових обов`язків приймається прямим командиром (начальником).
Про цей факт видається у триденний строк із дня прийняття посадовою особою такого рішення письмовий наказ про проведення службового розслідування.
Тривалість усунення від виконання службових обов`язків не повинна перевищувати тривалості службового розслідування та часу, необхідного для прийняття командиром (начальником) відповідного рішення за результатами такого розслідування.
Наказ про усунення військовослужбовця від виконання службових обов`язків скасовується, якщо за результатами службового розслідування підстави для прийняття такого рішення не підтвердилися або прийнято рішення про притягнення військовослужбовця, який вчинив правопорушення, до дисциплінарної відповідальності.
Як вже зазначалося, Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260).
Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія. До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.
Згідно з пунктом 1 розділу XXIX Порядку № 260 грошове забезпечення військовослужбовцям, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України усунені від виконання службових обов`язків, відсторонені від виконання службових повноважень або повноважень на посаді, виплачується виходячи з розміру посадового окладу за останньою займаною посадою, окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років із дня, наступного після дня усунення від виконання службових обов`язків (відсторонення від виконання службових повноважень або повноважень на посаді), і до дня повернення до виконання службових обов`язків за посадою.
У разі скасування рішення про усунення від виконання службових обов`язків, відсторонення від виконання службових повноважень або повноважень на посаді військовослужбовцям виплачуються щомісячні додаткові види грошового забезпечення, на отримання яких вони втратили право у зв`язку з усуненням (відстороненням) з урахуванням змін у розмірах грошового забезпечення.
З огляду на викладене вище вбачається, що усуненим від виконання службових обов`язків військовослужбовцям, грошове забезпечення виплачується виходячи з розміру посадового окладу за останньою займаною посадою, окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років із дня, наступного після дня усунення від виконання службових обов`язків (відсторонення від виконання службових повноважень або повноважень на посаді), і до дня повернення до виконання службових обов`язків за посадою.
Як вбачається з матеріалів справи, згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_1 № 143 від 21.05.2023 р., Позивача з 24.04.2023 року було усунуто від виконання службових обов`язків на підставі статті 47 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України (за фактом відмови виконувати наказ по здійсненню оборонних заходів).
Крім того, відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №1474 від 11.07.2023 р. “Про результати службового розслідування”: за особисту недисциплінованість, неналежне виконання службових обов`язків, порушення вимог ст. 11, 12, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, в діях якого вбачаються ознаки кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 402 Кримінального кодексу України - непокора, тобто відкрита відмова виконання наказу начальника, вчинене в умовах військового стану, вчинене в умовах воєнного стану та на підставі п. "в" ст.48, ст.55 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України: - на стрільця - помічника гранатометника 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону молодшого сержанта ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення: "сувора догана". Зазначеним наказом визначено помічнику командира військової частини з фінансово-економічної роботи - начальнику фінансово-економічної служби Військової частини НОМЕР_1 врахувати факт ухилення від виконання обов`язків військової служби, самовільного залишення частини та можливих кримінальних правопорушень в діях яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 402 Кримінального Кодексу України - невиконання наказу, вчинене в умовах воєнного стану стрільцем - помічником гранатометника 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону молодшим сержантом ОСОБА_1 , та не виплачувати преміювання за березень, квітень та травень 2023 року, згідно наказу Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 р. “Про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам”, та невиплачувати додаткову винагороду за березень, квітень, травень 2023 року згідно постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 р. “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”.
Колегія суддів звертає увагу, що ані наказ №1585 від 24.04.2023 р. “Про призначення службового розслідування”, ні наказ 143 від 21.05.2023 р. про усунення позивача від виконання службових обов`язків, ані наказ №1474 від 11.07.2023 р., яким притягнуто позивача до дисциплінарної відповідальності позивачем не оскаржувались.

Тобто у період з 01.03.2023 року по 05.07.2023 року (день звільнення, переведення) позивача було правомірно позбавлено усіх додаткових доплат до грошового забезпечення, оскільки відповідач на весь період усунення позивача був зобов`язаний нараховувати та виплачувати грошове забезпечення виходячи з розміру посадового окладу за останньою займаною посадою, окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років.
При цьому, оскільки позивача усунуто від виконання обов`язків з квітня 2023 року, а наказом№1474 від 11.07.2023 р. “Про результати службового розслідування” зокрема вирішено не виплачувати преміювання за березень, квітень та травень 2023 року, відповідачем правомірно не виплачувалися додаткові види грошового забезпечення за весь період з березня по липень 2023 року, а отже доводи відповідача викладені в апеляційній скарзі є обґрунтованими.
Суд першої інстанції безпідставно не звернув уваги на вищевикладене та помилково дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.
Щодо позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 щомісячної додаткової винагороди у розмірі 30000грн. з 01.03.2023 року по 05.07.2023 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”, то колегія суддів зазначає наступне.
Постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168» Постанову №168 доповнено пунктом 2-1, який підлягав застосуванню з 24.02.2022, та згідно з яким визначено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, Міністр оборони України видав директиви від 07.03.2022 №248/1217, від 25.03.2022 №248/1298, від 18.04.2022 №248/1529, доведені до кожної окремої військової частини (установи) у формі телеграм (діяли до 01.06.2022), а потім окреме доручення від 23.06.2022 №912/з/29.
Відповідно до пункту 3 цього окремого доручення Міністр оборони України установив, що райони ведення бойових дій та склад створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави визначаються відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України.
Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:
бойовий наказ (бойове розпорядження);
журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);
рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Згідно з пунктом 5 цього окремого доручення Міністр оборони України установив виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 грн або 30 000,00 грн здійснювати на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) по особовому складу військової частини; керівника вищого органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.
Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів (пункт 6 окремого доручення).
Пунктом 9 згаданого окремого доручення обумовлено, що до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 гривень та 30 000,00 гривень не включаються військовослужбовці, які усунені від виконання службових обов`язків, відсторонені від виконання службових повноважень або відсторонені від посади - з дня усунення або відсторонення, оголошеного наказом командира (начальника) до дня фактичного завершення усунення або відсторонення, оголошеного наказом командира (начальника); відмовились виконувати бойові накази (розпорядження) - за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошене наказом командира (начальника).
Крім того, відповідно до пункту 15 розділу XXXIV Порядку №260, до наказів про виплату додаткової винагороди не включаються військовослужбовці, зазначені у пункті 2 цього розділу, які зокрема усунені від виконання службових обов`язків, відсторонені від виконання службових повноважень або відсторонені від посади,- з дня усунення або відсторонення, оголошеного наказом командира (начальника), до дня фактичного завершення усунення або відсторонення, оголошеного наказом командира (начальника).
Отже, ключове питання, яке підлягає вирішенню судом у цій справі, полягає в тому, чи можна позбавити військовослужбовця додаткової винагороди, яка передбачена пунктом 1 Постанови № 168.
Як вже зазначалося, позивача наказами було відсторонено від виконання службових обов`язків, а також за результатами службового розслідування позбавлено виплати додаткової винагороди за березень, квітень та травень 2023 року.
Позбавлення вказаної додаткової винагороди є наслідком застосування до позивача як військовослужбовця положень пункту 9 окремого доручення від 23.06.2022 №912/з/29.
Отже, на період проведення службового розслідування позивач був усунутий від виконання службових обов`язків до з`ясування обставин справи та підтвердження або спростування факту відмови від виконання бойового завдання, а тому суд приходить до висновку про те, що відповідач не допустив протиправної бездіяльності, коли не виплатив позивачу додаткової винагороди за цей період з огляду на приписи окремого доручення від 23.06.2022 №912/з/29.
При цьому колегія суддів звертає увагу, що позбавлення військовослужбовців додаткової винагороди у розмірі 100 000,00 грн або 30 000,00 грн здійснюється не як вид дисциплінарного стягнення, відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, а на підставі нормативно-правових актів, які регулюють порядок нарахування та виплати відповідної винагороди.
Колегія суддів наголошує, що таке рішення Міністра оборони України є частиною нормативно-правових актів, спрямованих на врегулювання порядку та умов виплати військовослужбовцям додаткової винагороди на період проходження ними військової служби в умовах воєнного стану, та мають зовсім інше правове підґрунтя в порівнянні із загальною регуляторною політикою у сфері господарської діяльності.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові від 29.05.2025 у справі № 120/10230/22.
При цьому, колегія суддів зазначає, що питання підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях і заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Судом у цій справі не досліджується, адже не є спірним, а довідка №2736 від 22.05.2024 року на яку посилається позивач (апелянт) це офіційна Довідка про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України призначена для оформлення статусу УБД.
Крім того, колегія суддів звертає увагу апелянта (позивача), що його інші доводи гуртуються на неправомірності та спірності наказів військової частини, водночас такі накази не є предметом спору у даній справ.
Зважаючи на викладене, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції на наведені вище обставини уваги не звернув, у зв`язку із чим дійшов помилкового висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, а саме в частині визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення військовослужбовця (оклад посадовий, за звання, премія, надбавки) - з 01.03.2023 року по 05.07.2023 року, а тому рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до пунктів 1, 4 частини 1 статті 317 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення. 
Колегія суддів зазначає, що в даному випадку висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, оскільки суд першої інстанції неповно з`ясував такі обставини, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 308, 309, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, –

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2026 року скасувати.
Ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Повний текст постанови складено та підписано 26 травня 2026 року.

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук 

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова