ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2026 року 
м. Київ

cправа № 916/4081/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Погребняка В.Я. - головуючого, Васьковського О.В., Огородніка К.М.,
за участі секретаря судового засідання Громак О.В., 

учасники справи:
боржник - Дочірнє підприємство "Одеський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" 
арбітражний керуючий - керуючий санацією Колєжук А.С., особисто,
учасник справи (скаржник) - Акціонерне товариство "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"
представник учасника справи (скаржника) - Жирна Я.В., в порядку самопредставництва, за довіреністю,
учасник справи - Дочірнє підприємство "Житомирський облавтодор" Акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України",
представник учасника справи - Чайківська Н.М., в порядку самопредставництва за довіреністю (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.), 
учасник справи - Дочірнє підприємство "Миколаївський облавтодор" Акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"
представник учасника справи - Зайцев Д.С., керуючий санацією - арбітражний керуючий
учасник справи - Державне агентство відновлення та розвитку інфраструктури України,
представник учасника справи - Ваховська Л.В., головний спеціаліст, в порядку самопредставництва (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.),
учасник справи - Одеське міжрегіональне управління МЮУ,
представник учасника справи - Кремізіон Н.М., в порядку самопредставництва за довіреністю (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.),
кредитор - Мале приватне підприємство "Агрек",
представник кредитора - Уртаєв О.І. адвокат, за ордером (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.),

розглянув у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.) касаційну скаргу
Акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

на постанову Господарського суду Одеської області
від 19.09.2025
у складі судді: Райчева С.І.,

та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду 
від 14.01.2026 
у складі колегії суддів: Аленіна О.Ю. (головуючий), Принцевської Н.М., 
Філінюка І.Г.,

у справі за заявою
Малого приватного підприємства "Агрек"
до Дочірнього підприємства "Одеський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

за участю: 
1) Акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України",
2) Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України
про визнання банкрутом,-
ВСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст руху справи
1. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.07.2022 відкрито провадження у справі про банкрутство Дочірнього підприємства "Одеський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (далі - боржник, ДП "Одеський облавтодор"); 
введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника; призначено розпорядника майна боржника.
2. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.06.2024 затверджено план санації ДП "Одеський облавтодор", 
введено процедуру санації боржника строком на 3 роки, до 11.06.2027; призначено керуючим санацією боржника арбітражного керуючого Бохан О.С.
3. 27.08.2025 до місцевого господарського суду надійшло клопотання голови комітету кредиторів боржника - Головного управління ДПС в Одеській області про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.
Короткий зміст постанови місцевого суду
4. Постановою Господарського суду Одеської області від 19.09.2025, зокрема, припинено процедуру санації ДП ""Одеський облавтодор" (код ЄДРПОУ 32018511);
припинено повноваження керуючого санацією ДП "Одеський облавтодор" (код ЄДРПОУ 32018511) арбітражного керуючого Бохана Олександра Сергійовича (свідоцтво про здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майном, керуючого санацією, ліквідатора) №1428 від 15.07.2013);
визнано банкрутом ДП "Одеський облавтодор" (код ЄДРПОУ 32018511);
відкрито відносно ДП "Одеський облавтодор" (код ЄДРПОУ 32018511) ліквідаційну процедуру строком на 6 місяців, а саме до 19.03.2026; 
ліквідатором ДП "Одеський облавтодор" (код ЄДРПОУ 32018511) призначено арбітражного керуючого Колєжука А.С.;
вирішено інші процедурні та процесуальні питання.
5. Місцевий господарський суд встановив, що:
- строк виконання плану санації - три роки з моменту затвердження судом плану санації. Згідно графіку погашення кредиторських вимог (таблиця №25), у третьому кварталі першого року після затвердження плану санації передбачалось погашення вимог кредиторів першої черги на суму 6 348 729, 46 грн, у тому числі виплата заборгованості по заробітній платі співробітникам 3 940 447, 25 грн, у четвертому кварталі першого року після затвердження плану санації було передбачено задоволення вимог кредиторів другої черги на суму 48 325, 67 грн та часткове задоволення вимог 3 черги на суму 5 990 740, 74 грн;
- 18.08.2025 відбулось засідання комітету кредиторів, на якому представник кредитора Головного управління ДПС в Одеській області, запропонував комітету кредиторів розглянути питання про дострокове припинення процедури санації та відкриття ліквідаційної процедури. За результатами обговорення вказаного питання порядку денного засідання комітету кредиторів прийнято рішення про припинення процедури санації та перехід в ліквідаційну процедуру;
- 16.09.2025 у судовому засіданні під час дослідження судом клопотання комітету кредиторів про припинення процедури санації, визнання ДП "Одеський облавтодор" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, керуючий санаціє боржника арбітражний керуючий Бохан О.С. повідомив суду, що станом на даний час погашення заборгованості перед кредиторами згідно плану санації не здійснювалось. Керуючий санацією надав Суду довідку про відкриття спеціального рахунку для проведення санації та розрахунків з кредиторами (санаційний рахунок), згідно якої станом на 15.09.2025 надходжень на санаційний рахунок та видатків з нього не відбувалось;
- за змістом наявних у матеріалах справи протоколів засідання комітету кредиторів та звітів арбітражного керуючого Бохана О.С. вбачається, що керуючий санацією звітував кредиторам про свою роботу та надавав звіти про нарахування та виплату грошової винагороди керуючому санацією за період з 11.06.2024, а не з 06.03.2025;
- станом на 15.09.2025, порівняно з 01.04.2024 (п. 6.2. Плану санації), заборгованість по заробітній платі збільшилась на 5 472 076, 27 грн, по ЄСВ на 1 633 182, 46 грн, по ПДФО на 967 256, 59 грн, по військовому збору на 366 753, 43 грн. Зазначене не свідчить про те, що боржник не тільки прострочив виконання зобов`язань стосовно виплати заборгованості перед кредиторами 1 черги згідно графіку погашення, визначеного планом санації, а і за період з 01.04.2024 по 15.09.2025 збільшив заборгованість перед кредиторами, у тому числі працівниками підприємства та бюджетом;
- попри те, що боржником після введення процедури санації проводилась господарська діяльність, гроші на санаційний рахунок не надходили, доходу від діяльності боржника не вистачає на задоволення як поточних вимог, так і на задоволення вимог кредиторів.
6. Суд першої інстанції зазначив, що доказів укладання договорів про надання послуг на відповідні суми господарському суду не надано, тому зазначене виключає можливість планування надходження грошових коштів на рахунок боржника за надані послуги/виконані роботи, а також використання вказаних грошових коштів для виконання зобов`язань перед кредиторами у визначеному планом порядку. Крім того, зазначене не відповідає умовам плану санації та самій суті процедури санації боржника, завданням якої виконання у визначений строк, конкретних заходів, спрямованих на оздоровлення фінансово-господарського стану боржника та задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів.
7. Суд першої інстанції, зіславшись на частину третю статті 50 КУзПБ, зазначив, що ухвала господарського суду про введення процедури санації та призначення керуючого санацією набирає законної сили з дня її постановлення, тому арбітражний керуючий повинен був приступити до виконання плану санації з 06.03.2025, а не з 11.06.2024. Відтак, доводи арбітражного керуючого Бохана О.С. в зазначеній частині суперечать положенням КУзПБ та ГПК України.
8. Місцевий господарський суд зазначив, що згідно висновку оцінювача про результати незалежної оцінки вартості основних засобів, МНМА, і нематеріальних активів, що обліковуються на балансі ДП "Одеський облавтодор" вартість складає 301 392 000 грн з ПДВ, однак арбітражний керуючий не надав доказів на підтвердження зазначеної оцінки активів боржника. Крім того, згідно положень КУзПБ банкрутством є не економічна оцінка співвідношення активу і пасиву боржника, а неможливість врегулювання боржником своїх зобов`язань за допомогою процедури санації.
9. Також місцевий суд врахував, що кредиторами не ініціювалось питання про внесення змін до плану санації, що свідчить про відсутність бажання кредиторів використовувати таку процедуру для задоволення свої вимог.
10. Заперечення Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України, АТ "ДАК "АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ", ДП "ЖИТОМИРСЬКИЙ ОБЛАВТОДОР" ВАТ "ДАК "АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ", ДП "ШРБУ №100" ВАТ "ДАК "АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ" щодо дострокового припинення процедури санації суд першої інстанції оцінив критично, оскільки зазначені учасники є заінтересованими особами щодо боржника і заперечення по суті не спростовують обставин невиконання плану санації. Водночас, доводи керуючого санацією ДП "Миколаївський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", викладені у протоколі комітету кредиторів від 15.08.2025, господарський суд відхилив, оскільки вони не ґрунтуються на доказах, а є припущеннями арбітражного керуючого Зайцева Д.С. щодо можливого перебігу подій у випадку визнання боржника банкрутом.
11. Суд першої інстанції зазначив, що відновлення платоспроможності боржника через бюджетне фінансування положеннями плану санації не передбачений, а надання засновником фінансової допомоги боржнику для погашення вимог кредиторів може бути застосовано на будь-якій стадії розгляду справи.
12. Водночас, місцевий господарський суд не встановив підстав для відмови у призначенні арбітражного керуючого Колєжук А.С., кандидатура якого визначена комітетом кредиторів боржника, ліквідатором у цій справі.
Короткий зміст постанови апеляційного суду
13. Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.01.2026 постанову Господарського суду Одеської області від 19.09.2025 у справі № 916/4081/21 залишено без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
14. Апеляційний господарський суд зазначив, що вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду щодо можливості припинення процедури санації боржника та запровадження ліквідаційної процедури.
15. Суд апеляційної інстанції визнав необґрунтованими доводи скаржника про те, що суд першої інстанції повинен був встановити неспроможність боржника відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані вимоги кредиторів інакше, як через застосування ліквідаційної процедури, зокрема шляхом зіставлення активів і пасивів боржника, оскільки у цьому випадку судом першої інстанції не вирішувалось питання про перехід з процедури розпорядження майна боржника до процедури ліквідації, а розглянув питання щодо дострокового припинення процедури санації боржника з огляду на невиконання умов плану санації.
16. Також апеляційний господарський суд визнав необґрунтованими доводи скаржника щодо необхідності дослідження питання строків ліквідаційної процедури та об`єктивної можливості погашення вимог кредиторів, оскільки вчинення таких дій судом першої інстанції під час вирішення питання про запровадження ліквідаційної процедури не передбачено приписами Кодексу України з процедур банкрутства. Водночас суд зазначив, що доводи скаржника у цьому випадку зводяться до його власних припущень щодо неефективності ліквідаційної процедури, її строків та реалізації майна боржника, однак такі припущення не ґрунтуються на жодних належних та допустимих доказах.
17. Щодо посилання на порушення частини першої статті 57 КУзПБ, суд апеляційної інстанції зазначив, що у цьому випадку, ініціатива щодо дострокового припинення процедури санації та переходу до ліквідаційної процедури надійшла від кредиторів боржника та обґрунтована посиланням на частину одинадцяту статті 50 КУзПБ. В свою чергу, керуючий санацією боржника арбітражний керуючий Бохан О.С. заперечував проти припинення процедури санації та переходу до ліквідації боржника, а тому й не подавав зборам кредиторів відповідний письмовий звіт. Суд зазначив, що за відсутності рішення комітету кредиторів про перехід до наступної судової процедури, суд наділений відповідними повноваженнями щодо прийняття постанови про визнання боржника банкрутом.
КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ 
18. Акціонерне товариство "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (далі - АТ "ДАК "Автомобільні дороги України", скаржник) 09.02.2026 звернулось з касаційною скаргою до Верховного Суду на постанову Господарського суду Одеської області від 19.09.2025 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.01.2026 у справі № 916/4081/22.
19. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 916/4081/22 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Васьковський О.В., суддя - Огороднік К.М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2025.
20. Ухвалою Верховного Суду від 02.03.2026 касаційну скаргу залишено без руху, надано строк на усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.
21. Ухвалою Верховного Суду від 30.03.2026 відкрито касаційне провадження у справі № 916/4081/21 за касаційною скаргою АТ "ДАК "Автомобільні дороги України" на постанову Господарського суду Одеської області від 19.09.2025 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.01.2026;
повідомлено учасників справи, що розгляд справи відбудеться 28.04.2026 о 11:00.
22. Ухвалою Верховного Суду від 24.04.2026 задоволено заяви представника ТОВ "Агрек" адвоката Уртаєва О.І. та Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України про проведення судового засідання дистанційно у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
23. Від арбітражного керуючого Колєжука А.С. надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому арбітражний керуючий просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.
24. Відзив обґрунтовано тим, що процесуальна пасивність скаржника впродовж усієї процедури банкрутства, при повній інформованості про критичний стан боржника, є проявом недобросовісної поведінки, порушенням обов`язку діяти розумно та добросовісно в інтересах підприємства та держави, однією з передумов виникнення субсидіарної відповідальності. Скаржник, будучи обізнаним про реальний фінансовий стан боржника та можливе доведення останнього до банкрутства, не вчинив жодних дій для зупинення негативних процесів, а зараз, подаючи касаційну скаргу, намагається перекласти юридичну відповідальність за власну бездіяльність на суд і кредиторів, одночасно затягуючи ліквідаційну процедуру. За період проведення процедури санації не виконано жодних заходів передбачених планом санації. На санаційний рахунок банкрута грошові кошти не надходили, реалізація майна боржника відповідно до умов плану санації не відбувалась.
25. У судове засідання 28.04.2026 з`явилися уповноважені представники скаржника та інших учасників справи, які надали пояснення щодо вимог і доводів касаційних скарг та заперечень проти них. 
26. Враховуючи положення Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX), Указу Президента України від 12.01.2026 № 40/2026 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 14.01.2026 № 4757-IX), Верховний Суд розглядає справу № 916/4081/21 у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.
УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 
Доводи АТ "ДАК "Автомобільні дороги України"
27. В обґрунтування підстав касаційного оскарження скаржник зазначив, що без встановлення фінансового стану боржника (зазначення конкретних показників, що відображають наявність фінансових ресурсів), наявності чи відсутності майнових активів у боржника, висновок про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури є передчасним, адже таке рішення повинно прийматися за наявності належних та допустимих доказів про відсутність можливості погасити вимоги кредиторів не інакше, як через застосування ліквідаційної процедури (подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 08.03.2023 у справі № 910/1800/22, від 13.02.2024 у справі № 920/986/22). 
28. Скаржник аргументував, що ДП "Одеський облавтодор", хоча і є дочірнім підприємством, має ознаки державного підприємства, оскільки є асоційованим підприємством державної акціонерної компанії, 100% акцій якої належать державі. Здійснення процедури ліквідації загалом займе близько 10-12 місяців; ліквідатор, відповідно до частини дванадцятої статті 96 КУзПБ повинен організувати проведення аукціону з продажу майна банкрута як єдиного майнового комплексу. Разом з тим, є очевидним, що процедура ліквідації не буде ефективною та не призведе до реалізації активів, оскільки одночасний продаж такої кількості рухомого та нерухомого майна є неможливим. Водночас, продовжуючи виконання Плану санації, боржник зміг би почати погашення вимог кредиторів значно раніше.
29. Також скаржник доводить, що арбітражний керуючий не подавав зборам кредиторів звіт, передбачений частиною першою, п`ятою статті 57 КУзПБ, а також не вносив зборам кредиторів пропозицію про звернення до закінчення строку процедури санації до суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. 
30. Скаржник аргументував, що комітет кредиторів в цьому випадку розглядав питання без порядку денного, питання неплатоспроможності боржника не досліджувалися в повній мірі. При цьому, зборами кредиторів не прийнято жодного з рішень, визначених частиною п`ятою статті 48 КУзПБ. Разом з тим, суди дійшли помилкового висновку про те, що до повноважень комітету кредиторів віднесені повноваження про звернення до господарського суду з клопотанням про введення ліквідаційної процедури, і відповідно безпідставно задоволено таке клопотання комітету кредиторів.
31. Крім того скаржник зазначив, що за інформацією Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, Наказом Міністерства юстиції України про припинення діяльності арбітражного керуючого від 25.11.2016 № 3368/5 дію вказаного свідоцтва ОСОБА_1 припинено, а підставою припинення дії даного свідоцтва від 07.02.2013 № 153 вказується застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого. Відтак, призначення арбітражного керуючого, до якого раніше застосовувалось Мінюстом України відповідне дисциплінарне стягнення, ліквідатором державного підприємства свідчить про неналежне здійснення судового контролю під час провадження в цій справі про банкрутство. 
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції
32. Відповідно до статті Господарського процесуального кодексу України (далі - 300 ГПК України), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
33. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
34. З урахуванням повноважень касаційного суду відповідно до статті 300 ГПК України, Верховний Суд вважає прийнятними касаційну скаргу щодо доводів скаржника, зазначених в пунктах 27 - 31 описової частини цієї постанови.
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій
Щодо застосування норм матеріального та процесуального права та мотивів прийняття (відхилення) доводів касаційної скарги 
35. Предметом розгляду у цій справі є питання щодо наявності/відсутності підстав для припинення процедури санації ДП ""Одеський облавтодор" (код ЄДРПОУ 32018511), визнання ДП "Одеський облавтодор" (код ЄДРПОУ 32018511) банкрутом та відкриття щодо зазначеного боржника ліквідаційної процедури.
36. Аналізуючи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваних судових рішень, оцінивши доводи касаційної скарги та позиції інших учасників справи, Верховний Суд дійшов таких висновків.
37. Згідно із статтею 1 КУзПБ банкрутство - це визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедури санації та реструктуризації і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Кодексом, грошові вимоги кредиторів інакше, як через застосування ліквідаційної процедури.
38. Відповідно до положень КУзПБ кожна судова процедура у справі про банкрутство має своє завдання та мету, а їх запровадження має здійснюватися із дотриманням правил (наявності визначених КУзПБ для цього умов) переходу від однієї судової процедури до наступної.
39. Санація є пріоритетною судовою процедурою у справі про банкрутство, адже за своє метою є направленою на усунення ознак неплатоспроможності боржника, що відповідає сутнісній характеристиці санації - від латинського "sanare", що означає "видужання", "оздоровлення".
40. Відтак, поданий на затвердження суду план санації боржника має відповідати меті, визначеній у частині першій статті 50 КУзПБ, та передбачати заходи спрямовані на оздоровлення фінансово-господарського становища боржника, відновлення його платоспроможності та задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів. Тобто план санації має містити ряд істотних умов, які підлягають юридичній та економічній оцінці на предмет досягнення основної мети процедури санації - відновлення платоспроможності боржника шляхом погашення грошових вимог всіх кредиторів (в повному обсязі або частково) внаслідок реалізації плану санації.
41. Водночас, господарський суд, з огляду на положення частини одинадцятої статті 50 КУзПБ, наділений правом дострокового припинення процедури санації - в разі невиконання умов плану санації та/або в разі невиконання поточних зобов`язань боржника, у зв`язку з чим господарський суд визнає боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру.
42. Відповідно до частини першої статті 58 КУзПБ у випадках, передбачених цим Кодексом, господарський суд у судовому засіданні за участю сторін ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру.
43. Отже, загальні умови для визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури у справі про банкрутство, які застосовуються у разі переходу з процедури розпорядження майном, регламентовані положеннями статей 48, 49, 58 КУзПБ, тлумачення яких свідчить, що господарський суд, проводячи підсумкове засідання у справі про банкрутство, приймає рішення про введення наступної судової процедури щодо боржника, які визначені положеннями статтею 6 КУзПБ, із застосуванням судового розсуду (див. висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 15.09.2020 у справі № 915/1261/16, від 12.10.2021 у справі № 916/3619/19, від 13.12.2022 у справі № 904/4608/21).
44. У постанові Верховного Суду від 20.06.2023 у справі № 904/1412/20 вже зазначав, що перехід від процедури санації до процедури ліквідації має визначені положеннями статей 50, 57 КУзПБ особливості (порівняно з переходом від процедури розпорядження майном до процедури ліквідації), а саме:
- за 15 днів до закінчення строку проведення процедури санації, визначеного планом санації, а також за наявності підстав для припинення процедури санації керуючий санацією зобов`язаний подати зборам кредиторів письмовий звіт і повідомити кредиторів про час і місце проведення зборів кредиторів (частина перша);
- одночасно із звітом керуючий санацією вносить одну з таких пропозицій, зокрема, про звернення до закінчення строку процедури санації до господарського суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, звернення до господарського суду з клопотанням про затвердження схвалених зборами кредиторів змін до плану санації та продовження строку процедури санації (частина третя);
- за результатами розгляду звіту керуючого санацією збори кредиторів приймають рішення про звернення до господарського суду з клопотанням, зокрема про припинення процедури санації, визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, схвалення змін до плану санації та продовження строку процедури санації. У разі виникнення обставин, що є підставою для припинення процедури санації, збори кредиторів можуть прийняти відповідне рішення за відсутності звіту керуючого санацією (частина п`ята);
- продовження строку процедури санації здійснюється господарським судом після внесення відповідних змін (доповнень) до плану санації боржника. Зміни до плану санації схвалюються зборами кредиторів та затверджуються господарським судом відповідно до вимог цього Кодексу (частина дванадцята).
45. Водночас, аналіз статей 49, 50, 52 КУзПБ свідчить про те, що процедура санації боржника проводиться під судовим контролем, який можна умовно розмежувати на такі етапи:
І етап - частини третя, п`ята статті 49, частини сьома, восьма статті 52 КУзПБ - суд здійснює перевірку плану санації на предмет дотримання порядку його схвалення, погодження забезпеченими кредиторами та відповідності його вимогам законодавства;
ІІ етап - частина третя статті 49, частина перша статті 50, частини сьома, восьма статті 52 КУзПБ - суд здійснює розгляд плану санації та за результатами розгляду постановляє ухвалу про затвердження плану санації та введення процедури санації або про відмову у затвердженні плану санації;
ІІІ етап - частини четверта - шоста, дев`ята - одинадцята статті 50, частина п`ята статті 54, частина сьома статті 55, частина перша статті 56, частини восьма - дванадцята статті 57 КУзПБ - суд здійснює функції нагляду за процедурою санації, що проявляється у його повноваженнях щодо накладення арешту на майно боржника та інших обмежень дій боржника щодо розпорядження його майном, розгляду заяв про визнання правочинів (договорів), укладених боржником, недійсними, розгляду інформації керуючого санацією про виконання плану санації, розгляд заяв про відшкодування збитків, що виникли через відмову від виконання договору, у процедурі провадження у справі про банкрутство, припинення процедури санації достроково у разі невиконання умов виконання плану санації та / або в разі невиконання поточних зобов`язань боржника, розгляд змін до плану санації, скасування заходів забезпечення вимог кредиторів, розгляд звіту керуючого санацією та скарг кредиторів, затвердження або відмова в затвердженні звіту керуючого санацією, продовження строку процедури санації тощо.
46. Лише у випадку, якщо суд встановить сукупність таких обставин як: об`єктивну неможливість виконати план санації в затвердженій судом редакції, відмову судом в затвердженні схвалених зборами кредиторів змін до плану санації та продовженні строку процедури санації судом та відсутність волі комітету кредиторів на внесення будь-яких інших змін до плану санації боржника, то: 
(1) ці обставини за своїм змістом та правовими наслідками для провадження у справі про банкрутство підпадають під визначену законом підставу для дострокового припинення процедури санації з подальшим визнанням боржника банкрутом і відкриттям ліквідаційної процедури (частина одинадцята статті 50 КУзПБ), 
(2) що, в свою чергу, є підставою для керуючого санацією ініціювати перед зборами кредиторів звернення до господарського суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури до закінчення строку процедури санації (частина третя статті 57 КУзПБ), 
(3) а збори кредиторів у такому разі можуть прийняти відповідне рішення за відсутності звіту керуючого санацією (частина п`ята статті 57 КУзПБ).
47. З огляду на зазначене, з метою дотримання балансу інтересів кредиторів та боржника, суд повинен займати активну процесуальну позицію не лише при затвердженні плану санації, але й під час його виконання, що полягає в повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні обставин, які стосуються перевірки порядку його виконання.
Щодо розгляду касаційної скарги по суті
48. За змістом оскаржуваних судових рішень та матеріалів справи вбачається, що до господарського суду надійшло клопотання голови комітету кредиторів боржника - Головного управління ДПС в Одеській області про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.
49. Надаючи оцінку доводам, викладеним у зазначеному клопотанні, суди дійшли висновку про наявність підстав для його задоволення.
50. Разом з тим, колегія суддів вважає такий висновок судів попередніх інстанцій передчасним, зокрема, з огляду на таке.
51. Аналіз частин п`ятої та восьмої статті 48 КУзПБ свідчить про те, що зазначеною нормою розмежовано компетенції комітету кредиторів та зборів кредиторів, зокрема, звернення до господарського суду з клопотанням про введення наступної процедури у справі про банкрутство є компетенцією зборів кредиторів (пункт 4 частини п`ятої статті 48 КУзПБ), в той час як до компетенції комітету кредиторів входить лише компетенція щодо внесення пропозицій господарському суду щодо продовження або скорочення строку процедур розпорядження майном боржника чи санації боржника (пункт 6 частини восьмої статті 48 КУзПБ).
52. Тобто, комітет кредиторів не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо закінчення процедури санації та не наділений правом звертатися до суду із клопотанням щодо введення процедури ліквідації.
53. У цій справі суди попередніх інстанцій не встановили наявності обставин звернення керуючого санацією до зборів кредиторів, ухвалення рішення зборами кредиторів щодо необхідності зміни строку проведення судової процедури, а також не встановили наявність рішення безпосередньо зборів кредиторів щодо звернення до господарського суду з клопотанням про введення наступної процедури у справі про банкрутство. 
54. Верховний Суд наголошує, що до компетенції зборів кредиторів належить прийняття рішення щодо переходу до наступної судової процедури банкрутства. При цьому, колегія суддів вважає необхідним зауважити на тому, що Збори кредиторів є органом, у прийнятті рішень якого беруть участь безпосередньо всі кредитори. Тобто, воля кредиторів реалізується безпосередньо, а не через утворений зборами кредиторів орган - комітет кредиторів, якому делеговані повноваження представляти інтереси кредиторів під час провадження у справі про банкрутство. 
55. Наявність рішення зборів кредиторів про перехід до наступної судової процедури і звернення до господарського суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури також не є саме по собі безумовною підставою для введення господарським судом ліквідаційної процедури боржника. 
56. Разом з тим, комітет кредиторів та суд не можуть здійснювати повноваження, якими наділені арбітражний керуючий та збори кредиторів, а прийняття відповідного рішення можливе лише за наявності відповідних обставин (після закінчення термінів визначених КУзПБ щодо тривалості процедури, за наявності ознак банкрутства і системного невиконання плану санації та за відсутності пропозицій щодо подальшої долі боржника).
57. Отже, за відсутності рішення (схвалення) зборів кредиторів і суд, і керуючий санацією позбавлені повноважень примусити кредиторів, поза їх волею, закінчити процедуру санації змінивши строки її виконання або перейти до наступної процедури - ліквідації, оскільки такий примус суперечить повноваженням і суду, і керуючого санацією, а також йде у конфлікт з компетенцією зборів кредиторів (частина п`ята статті 48 КУзПБ). 
58. Також, надаючи оцінку доводам арбітражного керуючого Бохана О.С. щодо виконання плану санації, суди попередніх інстанцій фактично не надали оцінки обставинам, наявність яких таке невиконання спричинило. 
59. Так, суди попередніх інстанцій, обмежившись зазначенням про строки виконання плану санації та встановивши відсутність надходження коштів на спеціальний рахунок, не дослідили, чи здійснювалися арбітражним керуючим інші заходи з відновлення платоспроможності, передбачені планом санації, зокрема, щодо оптимізації організаційно-виробничої структури, покращення договірної роботи боржника, впровадження ефективних виробничих заходів та операційних процесів, проведення аналізу всієї дебіторської заборгованості за останні 3 роки, передачі майна дочірнього підприємства в строкове орендне користування тощо.
60. При цьому, колегія суддів звертає увагу, що сама по собі бездіяльність керуючого санацією не є підставою для припинення безпосередньо процедури санації, а має бути оцінена у сукупності з іншими обставинами, які свідчать про причини невиконання плану санації. 
61. У постанові від 17.11.2022 у справі № 924/1155/18 Верховний Суд зауважив, що законними пріоритетами у процедурі санації є запобігання визнанню боржника банкрутом та його ліквідації, оздоровлення фінансово-господарського становища боржника. Методами досягнення такої легальної мети є розроблення відповідного плану санації та його узгодження кредиторами (приватно-правова складова процедури санації). Водночас додатковою функцією суду, незалежно від стадії провадження про банкрутство, є запобігання фіктивного банкрутства або доведення до банкрутства (публічно-правова складова процедури банкрутства).
62. Колегія суддів звертає увагу, що в цьому випадку було затверджено план санації, який було погоджено усіма кредиторами, однак припинення судової процедури та перехід до процедури ліквідації фактично ініційований лише Головним управлінням ДПС в Одеській області, яке, з огляду на наявність більшості голосів, є головою комітету кредиторів.
63. Разом з тим, такі дії як кредитора, так і судів попередніх інстанцій, суперечать не лише порядку припинення процедури санації боржника, але й не забезпечують виконання функції судового контролю у відповідних процедурах банкрутства.
64. Також суди попередніх інстанцій не надали належної оцінки доводам учасників справи про те, що в цьому випадку боржника фактично створено юридичними особами, які належать державі (акціонерним товариством, засновником (учасником) якого є Державне агентство відновлення та розвитку інфраструктури України, яке, у свою чергу, є центральним органом виконавчої влади, яке, зокрема, реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами загального користування державного значення). 
65. Відтак, суди повинні були дослідити та надати оцінку обставинам у цій справі на предмет наявності підстав для застосування положень статті 96 КУзПБ з метою врахування особливостей банкрутства державних підприємств та господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі.
66. Зазначені обставини, як наслідок, свідчать також про передчасність висновків судів попередніх інстанцій щодо можливості призначення арбітражного керуючого Колєжука А.С. ліквідатором боржника у цій справі.
67. Зважаючи на викладене, господарські суди першої та апеляційної інстанцій дійшли помилкового висновку про наявність підстав для задоволення клопотання Головного управління ДПС в Одеській області про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.
68. Водночас, господарські суди безпідставно не надали належної правової оцінки наданим учасниками справи доводам і доказам, які стосуються обґрунтованості/необґрунтованості доводів Головного управління ДПС в Одеській області.
69. Отже, суди як першої, так і апеляційної інстанцій під час розгляду справи не дотримались вимог статей 74, 86, 236, 269 ГПК України щодо всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, із належним дослідженням зібраних у справі доказів, а також застосуванням усіх наданих їм процесуальним законом повноважень.
70. Такі порушення не можуть бути усунуті Верховним Судом самостійно, адже переоцінка доказів, вирішення питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими не входять до меж розгляду справи судом касаційної інстанції, встановлених статтею 300 ГПК України.
71. Ураховуючи, що доводи касаційної скарги частково підтвердилися, зважаючи на межі перегляду справи судом касаційної інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України, колегія суддів зазначає про наявність підстав для задоволення касаційної скарги, скасування оскаржених постанови місцевого господарського суду та постанови апеляційного суду з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
72. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
73. За результатами касаційного розгляду колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувані постанови судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до місцевого суду, у зв`язку з чим касаційна скарга підлягає задоволенню.
74. При новому розгляді справи місцевому суду необхідно врахувати викладене, здійснити належну перевірку доказами обставин, зазначених у цій постанові та надати доказам і доводам учасників справи належну правову оцінку.
Щодо судових витрат
75. Оскільки справа направляється на новий розгляд до суду першої інстанції, розподіл судових витрат судом не здійснюється.
На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 300, 308, 310, 315, 317, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" задовольнити.
2. Постанову Господарського суду Одеської області від 19.09.2025 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.01.2026 у справі ; № 916/4081/21 скасувати.
3. Справу № 916/4081/21 направити на новий розгляд до Господарського суду Одеської області.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий В.Я. Погребняк 
Судді О.В. Васьковський

К.М. Огороднік