ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
РІШЕННЯ 
12 червня 2026 року 	Справа № 280/3154/26 м.Запоріжжя	

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "АМТ" (69000, м. Запоріжжя, вул. Штабна, буд. 13, прим. 23, код ЄДРПОУ 42822115) до Тернопільської митниці (вул. Текстильна, б. 38, м. Тернопіль, 46400, ЄДРПОУ 43985576) про визнання протиправним та скасування рішення, 

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "АМТ" (далі - позивач) до Тернопільської митниці (далі - відповідач), в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати Рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товару №UA403070/2026/000198/2 від 31.03.2026.
На обґрунтування позовних вимог в позовній заяві зазначає, що відповідачу, при митному оформлені всіх партій поставки, були надані документи, необхідні для митного оформлення товару, що надійшов до України на підставі зовнішньоекономічного контракту, які не містили розбіжностей, наявних ознак підробки та інших характеристик, передбачених п. 2 та 3 ст. 53 Митного кодексу України. Вказує, що контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає контролюючому органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення митної вартості товару. Таким чином, вважає, що позивач надав належні, достовірні, допустимі та в своїй сукупності достатні докази відповідачу для підтвердження розрахованої ним митної вартості, інформація, зазначена в них достатня для розрахунку митної вартості. Зазначені відповідачем сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей не обґрунтовані в розумінні вимог ст. 53 Митного кодексу України і подальші дії відповідача, в тому числі витребування додаткових документів, відмова в застосуванні визначеної декларантом митної вартості та винесення рішень про коригування митної вартості є протиправними.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 13.04.2026 відкрито спрощене позовне провадження у справі, вирішено здійснити розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання. 
22 квітня 2026 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву. Митниця не згодна з доводами позивача та заперечує проти вимог адміністративного позову та зазначає, що під час здійснення митного контролю митницею було опрацьовано інформацію, яка міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах, за результатами опрацювання якої встановлено, що в документах поданих до митного оформлення наявні розбіжності. Виявлені фактори вказують на наявність розбіжностей та невідповідностей у поданих до митного оформлення документах, а також наявні ризики декларування недостовірних відомостей щодо митної вартості товарів та не включення всіх складових митної вартості у повному обсязі. З огляду на наведені вище обставини та враховуючи те, що позивачем документально не підтверджено складові митної вартості, митницею було розпочато консультацію між митним органом та декларантом, зокрема, направлено уповноваженій особі декларанта електронними повідомленнями вимоги на надання додаткових документів. За результатами здійснення контролю правильності визначення заявленої декларантом митної вартості товарів посадовою особою митниці прийнято рішення про коригування митної вартості товарів У митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної Держмитслужби щодо оформлених раніше митними органами товарів є вищою. На підставі викладеного відповідач просить суд у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі.
Згідно з положеннями статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Частиною 1 ст. 262 КАС України визначено, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Відповідно до ч. 2 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.
Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.
21.07.2025 року ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ» (Покупець) уклало з компанією Chongqing Hwasdan Machinery Manufacturing Co., Ltd (Китай) (Продавець) зовнішньоекономічний контракт № HW/5 на поставку в Україну товарів в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у Специфікаціях (Додатках), які є невід`ємною частиною даного контракту. 
В подальшому компанією продавцем відповідно до умов даного зовнішньоекономічного Контракту, Специфікації від 24.10.2025 №2026-2, рахунку фактури від 26.11.2025 за №HW2026-2 було здійснено поставку товарів (трактори, запчастини).
30 березня 2026 року уповноваженою особою позивача було подано до митного оформлення митну декларацію (надалі – МД) типу ІМ40АА №26UA403070003310U3 у графі 31 якої заявлено до митного оформлення товари: 
Товар №1 «Трактор для сільськогосподарських робіт, колісний, новий, 60шт., марка - KENTAVR, модель - 15G/1350, тип двигуна - бензиновий, робочий об`єм циліндрів - 420см3, потужність двигуна - 11,0кВт/15к.с, номери шасі/заводські номери: 2510200001 (двигун НОМЕР_1 );2510200002 (двигун 2510200002);2510200003 (двигун НОМЕР_2 ); НОМЕР_3 (двигун НОМЕР_3 ); НОМЕР_4 (двигун НОМЕР_4 ); НОМЕР_5 (двигун НОМЕР_5 ); НОМЕР_6 (двигун НОМЕР_6 ); НОМЕР_7 (двигун НОМЕР_7 ); НОМЕР_8 (двигун НОМЕР_8 ); НОМЕР_9 (двигун НОМЕР_9 ); НОМЕР_10 (двигун НОМЕР_10 ); НОМЕР_11 (двигун НОМЕР_11 ); НОМЕР_12 (двигун НОМЕР_12 ); НОМЕР_13 (двигун НОМЕР_13 ); НОМЕР_14 (двигун НОМЕР_14 ); НОМЕР_15 (двигун НОМЕР_15 ); НОМЕР_16 (двигун НОМЕР_16 ); НОМЕР_17 (двигун НОМЕР_17 ); НОМЕР_18 (двигун НОМЕР_18 ); НОМЕР_19 (двигун НОМЕР_19 ); НОМЕР_20 (двигун НОМЕР_20 ); НОМЕР_21 (двигун НОМЕР_21 ); НОМЕР_22 (двигун НОМЕР_22 ); НОМЕР_23 (двигун НОМЕР_23 ); НОМЕР_24 (двигун НОМЕР_24 ); НОМЕР_25 (двигун НОМЕР_25 ); НОМЕР_26 (двигун НОМЕР_26 ); НОМЕР_27 (двигун НОМЕР_27 ); НОМЕР_28 (двигун НОМЕР_28 ); НОМЕР_29 ); НОМЕР_30 (двигун НОМЕР_30 ); НОМЕР_31 (двигун НОМЕР_31 ); НОМЕР_32 (двигун НОМЕР_32 ); НОМЕР_33 (двигун НОМЕР_33 ); НОМЕР_34 (двигун НОМЕР_34 ); НОМЕР_35 (двигун НОМЕР_35 ); НОМЕР_36 (двигун НОМЕР_36 ); НОМЕР_37 (двигун НОМЕР_37 ); НОМЕР_38 (двигун НОМЕР_38 ); НОМЕР_39 ); НОМЕР_40 (двигун НОМЕР_40 ); НОМЕР_41 (двигун НОМЕР_41 ); НОМЕР_42 (двигун НОМЕР_42 ); НОМЕР_43 (двигун НОМЕР_43 ); НОМЕР_44 (двигун НОМЕР_44 ); НОМЕР_45 (двигун НОМЕР_45 ); НОМЕР_46 (двигун НОМЕР_46 ); НОМЕР_47 (двигун НОМЕР_47 ); НОМЕР_48 (двигун НОМЕР_48 ); НОМЕР_49 ); НОМЕР_50 (двигун НОМЕР_50 ); НОМЕР_51 (двигун НОМЕР_51 ); НОМЕР_52 (двигун НОМЕР_52 ); НОМЕР_53 (двигун НОМЕР_53 ); НОМЕР_54 (двигун НОМЕР_54 ); НОМЕР_55 ); НОМЕР_56 ); НОМЕР_57 ); НОМЕР_58 ); НОМЕР_59 (двигун НОМЕР_59 ).Календарний рік виготовлення - 2026. У частково розібраному стані, в комплекті з інструментом та приладдям для налагоджування та обслуговування.Виробник: CHONGQING HWASDAN MACHINERY MANUFACTURING CO., LTD. 
Товар №2 «Машини сільськогосподарські для оброблення ґрунту, навісні грунтофрези до мотоблоків. Застосовуються для інтенсивного розкришення (розпушення) грунту, знищення бур`янів, подрібнення рослинних залишків, перемішування шарів грунту і вирівнювання поверхні поля: Фреза трактору KENTAVR 15G/KENTAVR 10D 8 секцій, 32 ножа - 60шт.Виробник: CHONGQING HWASDAN MACHINERY MANUFACTURING CO., LTD.». 
До даної митної декларації, як вбачається із інформації, що міститься в гр. 44 МД, уповноваженою особою позивача до митного оформлення були подані наступні документи: пакувальний лист № б/н від 26.11.2025; рахунок-фактура (інвойс) №HW2026-2 від 26.11.2025; коносамент №BW25120212 від 11.12.2025; накладна УМВС (SMGS consignment note (rail)) №02302 від 16.03.2026; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №G260309-15 від 09.03.2026; документ, що підтверджує вартість перевезення товару - Акт виконаних послуг №60 від 24.03.2026; документ, що підтверджує вартість перевезення товару - Довідка про транспортні витрати №25 від 09.03.2026; документ, що підтверджує вартість перевезення товару -Заявка на перевезення №66 від 03.12.2025; прейскурант (прайс-лист) виробника товару - Прайс лист №б/н від 10.10.2025; некласифікований документ, який підтверджує заявлену митну вартість (крім позначених кодами 3001 – 3021, 3023) - комерційна пропозиція від 10.10.2025; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) – Специфікація №2026-2 від 24.10.2025; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №HW/5 від 21.07.2025; договір (контракт) про перевезення №0303/912/25 від 03.03.2025; електронний сертифікат про непреференційне походження товару, факт видачі та/або зміст якого митний орган може перевірити на вебсайті компетентного органу (організації), що видав сертифікат №26C5102A0953/00012 від 28.01.2026; інші некласифіковані документи - Список номерів шасі від 29.11.2025; інші некласифіковані документи - Технічні характеристики від 29.11.2025. 
Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, митницею підприємству було направлено електронне повідомлення від 30.03.2026 наступного змісту: “Оцінюваний товар постачається на підставі зовнішньоекономічного договору від 21.07.2025 № HW/5. Відповідно до пункту 2.17 договору про транспортно-експедиторське обслуговування від 03.03.2025 №0303/912/25 передбачено, що замовник зобов`язується оплатити фрахт, послуги із завантаження розвантаження, стивідорні витрати, витрати за понаднормове використання лінійного контейнерного обладнання, а також інші взаємоузгодженні платежі. До митного оформлення надано коносамент № BW25120212 від 11.12.2025 та накладну № 02302 від 16.03.2026. Тобто, з наведеного вбачається що товар знаходився на зберіганні з моменту вивантаження з судна та завантаження на потяг. Згідно відомостей: коносаменту від 11.12.2025 № BW25120212 поставка оцінюваної партії товару здійснено у контейнерах; на морському судні з порту CHONGQING, China до порту GDANSK (POLAND); згідно накладної УМВС 02.09.2025 №597104 товар переміщувався з залізничної станції GDANSK (POLAND) до переходу на МКУ Мостиська – Пшемисль та до м. Тернопіль залізничним транспортом. Надана до митного оформлення сканована копія залізничної накладної від 02.09.2025 №02302 не містить інформації про числові значення витрат на транспортування товару, відповідно до Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (УМВС) від 01.11.1951, ратифікованої Україною 05.06.1992. Зазначене вище може свідчити про не повноту включення витрат пов`язаних з наданням транспортно-експедиційних послуг за межами митної території України. У зв`язку з тим, що виявлені розбіжності, прошу відповідно до ч. 2 ст 53 МКУ надати документи: - транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару. У разі відсутності вище зазначених документів, відповідно до ч.3 ст. 53 МКУ прошу надати (за наявності) такі додаткові документи: - копію митної декларації країни відправлення; - висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією. - каталоги, специфікації, прайс-лист виробника товару. Відповідно до ч.6 ст.53 МКУ Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. Декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати додаткові документи.».
Листом вих. № 300305 від 30.03.2026 позивач повідомив митницю, що надано усі наявні у підприємства, документи, які підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, вони повною мірою підтверджують розрахунок митної вартості, здійснений декларантом, у зв`язку з чим будь-які інші додаткові документи у ході митного оформлення задекларованого товару, надаватись не будуть та висловило прохання здійснити митне оформлення за наявними документами.
31.03.2026 року відповідачем прийнято Рішення про коригування митної вартості товару № UA403070/2026/000198/2, відповідно до якого, загальна митна вартість задекларованого Товарів № 1 та № 2 скоригована митницею за другорядним методом визначення митної вартості - 2-г - резервний метод, згідно з положеннями ст.64 МКУ.
Позивач вважає, що митний орган безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості вказаного вище товару, у зв`язку з чим звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до частини першої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Згідно із частинами першою - третьою статті 52 цього ж Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.
Як передбачено частинами другою - третьою статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Частинами першою - третьою статті 54 вказаного Кодексу визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Як зазначено у ч.1 ст.55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Відповідно до ч.2 ст.57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).
Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (ч.2 ст.58 Митного кодексу України).
Згідно з ч.3 ст.58 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.
У ч.1 ст.57 Митного кодексу України зазначено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Відповідно до ч.10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 1) витрати, понесені покупцем: (…) в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; (…) 5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 7) витрати на страхування цих товарів.
За результатами роботи з аналізу, виявлення та оцінки ризиків посадова особа здійснює заходи, передбачені статтею 54 МК України.
Відповідно до статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю, оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна базуватись на дійсній вартості ввезеного товару, який обкладається податками, чи аналогічного товару і не повинна базуватись на вартості товару вітчизняного походження або на довільних чи фіктивних оцінках.
Згідно з частиною 4 статті 337 МК України, контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Єдиний підхід до здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками встановлено Порядком здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.07.2015 №684, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 21 серпня 2015 р. за № 1021/27466, із змінами (далі - Порядок №684).
За результатами оцінки ризику у конкретному випадку переміщення товарів та транспортних засобів через митний кордон України, в тому числі за результатами контролю із застосуванням системи управління ризиками, що здійснюється відповідно до статті 337 МК України, митні органи обирають форми та обсяг митного контролю. При цьому формується перелік митних формальностей, визначених за результатами застосування інструментів з управління ризиками.
Суд звертає увагу, що в порядку частини третьої статті 53, пункту 2 частини п`ятої статті 54 МК України відповідач має право запитувати від декларанта лише ті документи, які необхідні для підтвердження заявленої митної вартості.
Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України. Контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення митної вартості товару. Такі сумніви можуть бути зумовлені, зокрема неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, результату митного огляду цього товару, порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.
Разом з тим, повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх, передбачених статтею 53 МК України, документів. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнівів щодо достовірності наданої декларантом інформації.
Такий висновок щодо застосування норм статей 53, 54 МК України Верховний Суд зробив в ряді постанов, зокрема в постановах від 27.03.2020 (справа №540/2605/18), від 06.05.2020 (справа №140/1713/19), від 21.10.2021 (справа №420/4820/19).
В оскаржуваному Рішенні про коригування митної вартості, у графі 33, митниця зазначає розбіжності, які на її думку унеможливили митне оформлення задекларованих товарів за основним методом і стали підставою для здійснення коригування, а саме відповідно до відомостей декларації митної вартості від 29.12.2025 № б/н, до ціни товару додані витрати на транспортування в сумі 153440,00 грн. (3500,00 дол. США). З метою підтвердження зазначених витрат надано до митного оформлення такі документи: договір транспортно-експедиторського обслуговування від 03.03.2025 №0303/912/25, укладений з експедитором «Global Container Lines SIA» Латвія, рахунок від 09.03.2026 № G260309-15 на оплату транспортно-експедиторських послуг, довідку про транспортні витрати від 09.03.2026, заявку на перевезення від 03.12.2025 №66, Акт виконаних робіт від 24.03.2026. У вищенаведених транспортних документах зазначено: морський фрахт, включаючи перевантаження маршрутом Chongqing, China - Gdansk, Poland. Умови поставки FOB CHONGQING згідно Інкотермс-2010 зобов`язують продавця доставити товар на борт судна в порту відправлення. У документах вартість витрат на транспортування зазначається з моменту розміщення товару на борт судна, проте місто Chongqing розташовано в центральній частині Китаю. З вищенаведеного, вбачається розбіжність у товаросупровідних документах, яка полягає у тому, що не підтверджено точно, з якого саме місця здійснювалось відвантаження та відправка товару, внаслідок чого неможливо перевірити числові значення транспортних витрат, що є складовою митної вартості товару та може суттєво впливати на розрахунок транспортних витрат. Відповідно до частини 3 статті 53 МКУ, подані до митного оформлення документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме – витрат на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до ввезення на митну територію України, передбачених частиною 10 статті 58 МКУ. У наданих до митного оформлення документах відсутні відомості щодо вартості витрат на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів. Враховуючи вищезазначені розбіжності, неможливо здійснити перевірку числового значення заявленої митної вартості оцінюваних товарів, транспортна складова не розраховується. З наведеного випливає неможливість перевірити числові значення понесених витрат на транспортування товару, які є складовою митної вартості товару.
Суд не погоджується із такими твердженнями відповідача з огляду на наступне.
Судом встановлено, що перевезення спірної товарної партії здійснювалось відповідно до укладеного договору на перевезення зовнішньоторговельних вантажів № 0303/912/25 від 03.03.2025, між ТОВ “ТОРГОВИЙ ДІМ “АМТ”, як Замовником, та “GLOBAL CONTAINER LINES SIA”, як Виконавцем.
Відповідно до пункту 1.1. Договору, він регулює взаємовідносини сторін під час виконання міжнародних перевезень та/або мультимодальних перевезень зовнішньоторговельних вантажів замовника в морських контейнерах.
Пунктом 1.2. Договору визначено, що відповідно до цього Договору, Виконавець зобов`язується здійснити (мультимодальне) перевезення вантажів морським, автомобільним, залізничним, авіаційним транспортом, у тому числі із залученням інших учасників мультимодального перевезення вантажів, у стандартних 20-ти, 40-ка та 45-ти футових контейнерах за маршрутами та інструкціями зазначеними Замовником, за взаємно затвердженими умовами та тарифами.
Визначення мультимодального перевезення закріплене як на міжнародному, так і на національному рівнях. В Україні ключовою правовою нормою є Закон України “Про мультимодальні перевезення”. Відповідно до Статті 1 цього Закону, мультимодальне перевезення — перевезення вантажів двома або більше видами транспорту на підставі договору мультимодального перевезення, що здійснюється за документом мультимодального перевезення.
Відповідно до ст. 10 Закону України “Про мультимодальні перевезення”, за договором мультимодального перевезення одна сторона (оператор мультимодального перевезення) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (замовника послуги мультимодального перевезення) надати послугу мультимодального перевезення, у тому числі із залученням інших учасників мультимодального перевезення вантажів до надання послуги мультимодального перевезення, в установлений договором строк.
Наданими товариством митниці документами на підтвердження вартості транспортної складової заявленої митної вартості повною мірою підтверджено, що витрати на перевантаження товару включені у загальну вартість перевезення, зокрема:
пунктом 3.1. Договору № 0303/912/25 прямо передбачено, що вартість транспортних витрат зазначається в інвойсі виконавця. Замовник зобовязується оплатити виконавцю перевезення (морський фрахт, наземне перевезення), а також усі інші платежі, пов`язані з перевезенням вантажів;
аналогічні відомості щодо включення числових значень транспортних витрат зазначені в рахунку на оплату № G260309-15, акті виконаних послуг від 24.03.2026 та довідці про транспортні витрати;
Оскільки включення цих витрат у загальну вартість мультимодального перевезення прямо передбачене умовами Договору, то вони не повинні зазначатись окремою статтею витрат у бухгалтерських документах.
Також надані документи чітко підтверджують, що всі необхідні складові та можливі додаткові витрати вже включені у загальну вартість послуги з мультимодального перевезення вантажу, без потреби їх окремої деталізації у кожному окремому бухгалтерському або транспортному документі: у заявці на перевезення № 66 від 03.12.2025, яка є невід`ємною частиною Договору на перевезення зовнішньоторговельних вантажів №0303/912/25 від 03.03.2025 та узгоджує умови саме для цієї партії товару, Сторони зафіксували вартість послуг. У графі вартості зазначено фіксовану суму, яка погоджена сторонами як для даного маршруту. Проміжок часу між вивантаженням контейнерів з судна та їх подальшим завантаженням на залізничний транспорт обумовлений технологічними процесами порту та графіком руху потягів. 
Рахунок за перевезення № G260309-15 від 09.03.2026 та акт виконаних робіт від 24.03.2026, складені Перевізником за фактом завершення перевезення, містять перелік наданих послуг. В описовій частині цих документів зазначено призначення платежу: “фрахт включаючи перевантаження”, що прямо підтверджує включення витрат на навантажувально-розвантажувальні роботи до заявленої вартості. Перевізник не виставив клієнту жодних додаткових рахунків за зберігання вантажу. 
Це означає, що ці витрати (завантаження/вивантаження в порту відправлення, пакування) є частиною контрактної ціни самого товару за умовами FOB та не підлягають окремому відображенню в транспортних та бухгалтерських документах.
Отже, витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів не є додатковими чи непідтвердженими, а були включені декларантом до митної вартості у складі загальної ставки фрахту. Додаткова плата за зберігання контейнера в порту призначення експедитором не нараховувалась.
З урахуванням викладеного вище, зауваження митниці про неможливість перевірити числові значення понесених витрат на транспортування товару, які є складовою митної вартості товару є безпідставними.
Щодо посилання відповідача на те, що відповідно до офіційних правил тлумачення торговельних термінів Інкотермс-2010 за терміном FОВ Продавець зобов`язаний доставити товар на борт судна в названому порту відвантаження, а також на продавця покладається обов`язок по митному очищенню товару для експорту. Враховуючи умови поставки FOB та пункт 3.1.1 Контракту від 21.07.2025 №HW/5, продавцем здійснено митні формальності у країні відправлення. Будь-яка легальна експортно-імпортна операція у Китаї супроводжується оформленням у митному відношенні та декларуванні товарів, що ввозяться або вивозяться. Це передбачено Законом КНР «Про порядок заповнення вантажної експортно-імпортної декларації», затвердженого маніфестом Головного митного управління КНР № 52 (2008 року). В рамках проведення консультацій декларанту надіслано повідомлення щодо необхідності надати копію декларації країни відправлення з метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ, використовуючи право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, з урахуванням п. 2 та п. 3 ст. 53 МКУ. На запит митного органу декларантом не надано експортну декларацію відправника, яка надала б можливість митному органу впевнитися у заявлених відомостях про зовнішньоекономічну операцію, таких як судно перевезення, порт відправлення, порт призначення, відправник, отримувач, дата здійснення експортної операції, вагові, кількісні та вартісні характеристики товарів тощо.
Суд не погоджується із такими твердженнями відповідача, оскільки копія митної декларації країни відправлення передбачена як додатковий документ, що надається (за його наявності) на запит митниці, якщо надані документи, передбачені ч.2 ст.53 МКУ містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Посилання митниці на контракт є необґрунтованим, оскільки контракт № HW/5 не містить обов`язків для сторін вимагати та надавати документи, які підтверджують включення у вартість товару витрат, які несе Постачальник в країні відправлення. 
Умовами Контракту (пункти 3.5-3.6), сторонами узгоджені документи, які повинні надаватись компанією-продавцем для підтвердження поставки товару, серед яких митна декларація країни відправлення відсутня. Таким чином, товариство не має права вимагати від іншої сторони документи, надання яких не передбачено Контрактом.
Здійснення митного оформлення в країні відправлення є обов`язком китайського підприємства-постачальника відповідно до законодавства КНР. Діючим митним законодавством ні України, ні КНР не передбачено зобов`язання надавати підтвердження митного оформлення в країні відправлення іншій стороні контракту. Закон КНР “Про порядок заповнення вантажної експортно-імпортної декларації”, затверджений маніфестом Головного митного управління КНР №52 2008 року не є міжнародно-правовим актом і не підлягає виконанню суб`єктами декларування на території України.
Копія митної декларації країни відправлення у підприємства відсутня, у зв`язку з чим надання її було неможливим. Вимога ж митного органу про її надання протирічить митному законодавству України.
Стосовно твердження відповідача про те, що в сертифікаті про походження товару від 28.01.2026 № 26C5102A0953/00012 зазначено класифікаційні код товару 843229, проте в поданій до митного оформлення митній декларації товари класифікується за кодами 8701911010 та 8432295000 УКТ ЗЕД, суд зазначає наступне. 
Так відповідач взагалі не обґрунтовує, яким чином вказана розбіжність впливає на можливість здійснення перевірки саме числових показників заявленої митної вартості задекларованого товару.
В сертифікаті про походження товару зазначено HS коди - це міжнародна гармонізована система кодування товарів. Коди HS - це стандартні, всесвітньо визнані коди, які ідентифікують товари для цілей експорту та імпорту. Гармонізована система опису та кодування товарів (англ. Harmonized Commodity Description and Coding System (скор. Harmonized System, HS)) - система опису та кодування товарів (стандартизована система класифікації товарів у міжнародній торгівлі; товари класифікуються як за призначенням (одяг, зброя тощо), так і за галузями економіки (текстильна продукція, тварини та продукція тваринництва і т.д.).
Таким чином, у сертифікаті про походження товару компанією-виробником зазначено код поставленого товару за міжнародною класифікацією відповідно до Гармонізованої системи опису та кодування товарів. У митній декларації, якою товар було задекларовано, декларантом товариства код товару визначений та зазначений за національною класифікацією товару відповідно до Закону України «Про митний тариф», як того вимагає діюче законодавство України.
Більш того, суд звертає увагу, що сертифікат про походження товару не визначає митної вартості товару, він не входить до переліку документів, зазначених в частині другій статті 53 Митного кодексу України, а може бути наданий додатково на вимогу митного органу у разі, якщо документи зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Тому належність сертифіката відповідній партії чи недоліки в його оформленні не впливають на розрахунок митної вартості товару. Водночас митниця в своїх зауваженнях аргументовано не довела, яким чином неподання такого документу як сертифікат про походження товару впливає на числові значення складових митної вартості товарів.
Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що під час митного оформлення позивач подав усі визначені статтею 53 Митного кодексу України документи, перелік яких є вичерпним, що підтверджують заявлену ним митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Отже, митний орган не довів, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, та не надані достатні докази, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за ціною договору. Відтак наявність належних та беззаперечних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.
Тому суд доходить висновку, що позивач при подачі документів надав всі необхідні та достатні документи, що дають змогу визначити всі складові митної вартості товару, та містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.
Разом з тим, відповідач, приймаючи рішення про коригування митної вартості, не вказав, яким чином митна вартість товару визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, не навів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості, що свідчить про порушення відповідачем вимог частини другої статті 55 Митного кодексу України щодо обґрунтованості прийнятих рішень.
З наведеного вбачається, що позивачем надано усі необхідні документи, що стосуються числового значення митної вартості товару або методу її визначення, документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, у зв`язку із чим дійшов висновку, що рішення відповідача про коригування митної вартості товарів UA403070/2026/000198/2 від 31.03.2026 року є таким, що підлягає визнанню протиправним та скасуванню. 
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч. 1 та 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. 
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до ст. 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності свого рішення, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.
У силу вимог ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "АМТ" (69000, м. Запоріжжя, вул. Штабна, буд. 13, прим. 23, код ЄДРПОУ 42822115) до Тернопільської митниці (вул. Текстильна, б. 38, м. Тернопіль, 46400, ЄДРПОУ 43985576) про визнання протиправним та скасування рішення – задовольнити. 
Визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товару №UA403070/2026/000198/2 від 31.03.2026. 
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “АМТ” судовий збір в розмірі 2662,40 грн. (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці.
Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.
Рішення складено у повному обсязі та підписано 12.06.2026.

Суддя А.В. Сіпака