СТАРОСИНЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
Справа № 684/189/26 
Провадження № 2/684/234/2026
18 червня 2026 року 	селище Стара Синява 	

Старосинявський районний суд Хмельницької області у складі:
головуючого судді Волошина Р.Р.,
за участі секретаря судового засідання Басок В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у селищі Стара Синява Хмельницької області в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
В квітні 2026 року товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 27.06.2025 ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» із заявою на видачу кредиту №100870943 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію», а саме шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідача a9a3704f. Вподальшому між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 189661 теж у формі електронного документа, а саме шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідача 94338e9d.За умовами кредитного договору ТОВ«ФК «КРЕДІПЛЮС» надало позичальнику кредит у розмірі 9460 гривень, з яких 7000 гривень 40 копійок зараховано на картку позичальника № НОМЕР_1 строком на 98 днів, а кошти в сумі 2459 гривень 60 копійок зараховуються шляхом погашенян заборговності позичальника за комісією.
10.10.2025 між ТОВ«ФК «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №10102025, відповідно до умов якого ТОВ«ФК «КРЕДІПЛЮС» відступило ТОВ «Юніт Капітал» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами,включно і до ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит № 189661 від 27.06.2025. Станом на дату відступлення права вимоги 10.10.2025 заборгованість відповідача перед позивачем становить 14574 гривні 84 копійки, а саме: заборгованість по тілу кредиту в розмірі 8274 гривні 21 копійка, заборгованість по відсотках в розмірі 4599 гривень 63 копійки, заборгованість по комісії 501 гривня, штраф у розмірі 1200 гривень.
Однак, позивач ТОВ «Юніт Капітал» просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь заборгованість в розмірі 13374 гривні 84 копійки, а саме: заборгованість по тілу кредиту в розмірі 8274 гривні 21 копійка, заборгованість по відсотках в розмірі 4599 гривень 63 копійки, заборгованість по комісії 501 гривня, а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662 гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 гривень.
17.04.2026 ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.
17.04.2026 ухвалою суду витребувано докази.
06.05.2026 ОСОБА_1 подав до суду відзив на позовну заяву.
08.05.2026 ТОВ «Юніт Капітал» подало до суду відповідь на відзив. 
11.05.2026 ОСОБА_1 подав до суду заперечення на відповідь позивача на відзив.
У позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1  в судове засідання не з`явився повторно, подав додатково докази проходження військової служби. У відзиві просив суд відмовити у позові або зменшити позовні вимоги в частині стягнення процентів за кредитом, як військовослужбовцю на якого поширюються соціальні гарантії.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши подані докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.
Суд установив.
27.06.2025 ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» з заявою на видачу кредиту №100870943 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію», а саме шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідача a9a3704f. Вподальшому між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 189661 теж у формі електронного документа, а саме шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідача 94338e9d.
Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Договору про споживчий кредит (публічна частина) редакція діє з 01.07.2024, затвердженого наказом № 26-од від 26.06.2024 ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та Правил надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІТПЛЮС».
Сума кредиту 9460 гривень, з яких 7000 гривень 40 копійок зараховано на картку позичальника № НОМЕР_1 , а кошти в сумі 2459 гривень 60 копійок зараховуються шляхом погашенян заборговності позичальника за комісією згідно п.2.5 (п.2.2.1 договору).
Строк дії кредиту 98 днів з 27.06.2025 по 03.10.2025 (п.2.6 договору).
Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 360,00% річних. Тип процентної ставки- фіксована. Проценти за користування кредитом нараховуються з дня наступного за днем отримання кредиту позичальником протягом строку кредитування, зазначений в п.2.6 цієї індивідуальної частини та/або графіком платежів. Розмір процентної ставки незмінний. ( п.2.3 договору).
Строк на який надається кредит встановлюється графіком платежів. Періодичність виплати кредиту, процентів та комісії за кредитом становить 1 раз на два тижні. Конкретні дат вказані в графіку платежів. ( п.2.6.1 договору).
Загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту , включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складає ( не перевищує) 8376 гривень 08 копійки ( п.2.7 договору).
Денна процентна ставка складає: 0,90352% ( п.2.7.1 договору).
Кількість та розмір платежів визначено паспортом споживчого кредиту.
ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» свої зобов`язання перед відповідачем виконало, надало грошові кошти, що підтверджується довідкою від 16.01.2026 вих. №207/16-01 про проведення платежу від 27.06.2025 в сумі 7000 гривень 40 копійок на картку НОМЕР_1 .
10.10.2025 між ТОВ«ФК «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №10102025, відповідно до умов якого ТОВ«ФК «КРЕДІПЛЮС» відступило ТОВ «Юніт Капітал» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами,включно і до ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит № 189661 від 27.06.2025. Станом на дату відступлення права вимоги 10.10.2025 заборгованість відповідача перед позивачем становить 14574 гривні 84 копійки.
Позивач надав виписку з собового рахунку за договором про споживчий кредит №189661 від 27.06.2025 з якого слідує заборгованість відповідача перед позивачем становить станом на 20.02.2026 в розмірі 14574 гривні 84 копійки, з яких: заборгованість по тілу кредиту в розмірі 8274 гривні 21 копійка, заборгованість по відсотках в розмірі 4599 гривень 63 копійки, заборгованість по комісії 501 гривня, штраф у розмірі 1200 гривень.
Однак, позивач звертає увагу на те, що стягнення штрафних санкцій у межах даного позову не заявляються, у зв`язку з чим загальний розмір грошових вимог до стягнення становить 13374 гривні 84 копійки.
Вказані обставини підтверджуються наступними письмовими доказами: заявою на видачу кредиту № 100870943; договором про споживчий кредит № 189661; паспортом споживчого кредиту; довідкою про підтвердження перерахування коштів позичальнику; розрахунком заборгованості; договором факторингу від 10.10.2025.
Як встановлено з витребуваних у АТ КБ «ПриватБанк» доказів, на ім`я ОСОБА_1 емітовано картку № НОМЕР_2 та 27.06.2025 на дану картку було зарахування коштів в сумі 7000 гривень 40 копійок.
Позивач, вказуючи на порушення його законних прав та інтересів, звернувся до суду за захистом таких з позовом про дострокове стягнення заборгованості.
Таким чином, предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за укладеним кредитним договором.
Згідно форми ОК-7 виданої 08.05.2026 Пенсійним фондом України з Реєстру застрахованих осіб державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, ОСОБА_1 , РНОКПП – НОМЕР_3 є застрахованою особою військової частини НОМЕР_4 Національної Гвардії України, код НОМЕР_5 , оскільки за нього сплачені страхові внески з квітня 2020 по березень 2026 року. 
Згідно витягу наказу командира ВЧ НОМЕР_4 Західного оперативного-територіального обєднання НГУ (по стройовій частині) від 09.08.2019 №181 встановлено, що ОСОБА_1 прийнятий на військову службу за контрактом на три роки з 09.08.2019 по 08.08.2022. 
Відповідач також надав до суду копію довідки про те, що він з 09.08.2019 по теперішній час проходить військову службу за контрактом у ВЧ НОМЕР_4 , однак копія довідки не мість дати видачі.
З наведених письмових доказів вбачається, що ОСОБА_1 на час отримання кредиту 27.06.2025 був військовослужбовцем військової частини НОМЕР_4 Національної Гвардії України, де проходить службу по березень 2026 року включно, згідно відомостей довідки форми ОК-7.
До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати такі норми права.
Стосовно правонаступництва за борговими зобов`язаннями.
Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Відповідно до статті 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
Досліджені судом докази підтверджують, що ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС», ТОВ «Юніт Капітал» за своїм правовим статусом відносяться до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України, а тому договори відступлення права вимоги на підставі статті 204 ЦК України є обов`язковими для виконання.
Стосовно стягнення заборгованості за кредитними договорами.
Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
За змістом статей 626 ,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.
Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
Щодо стягнення процентів.
Відповідно до підпункту 3 пункту 4 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» №1275-VII від 20 травня 2014 року статтю 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено пунктом 15, згідно з яким військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
Тобто, в редакції ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» , чинній на момент укладення кредитного договору із ОСОБА_2 , було передбачено, що військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
Останніми змінами, які набрали чинності 19.08.2022, пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено словами «крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля».
Згідно з положеннями Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Вирішуючи питання щодо меж дії особливого періоду в розумінні Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26 серпня 2020 року у справі № 813/402/17 (провадження № 11-609апп19) дійшла висновку про те, що за змістом наведених вище визначень, навіть за не введення у країні воєнного стану, особливий період, початок якого пов`язаний з моментом оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової чи прихованої), хоч і охоплює час мобілізації, однак не може вважатися закінченим лише зі спливом строку, протягом якого підлягали виконанню визначені у відповідному рішенні про мобілізацію заходи.
На підставі Указу Президента України від 17.03.2014 №303/2014 «Про часткову мобілізацію» з 18.03.2014 в Україні розпочався особливий період. Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022, який продовжувався і діє на час розгляду справи. Тобто, введення та продовження строку воєнного стану у зв`язку із триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України було визначено в законодавчому порядку і є особливим періодом.
Оскільки ОСОБА_1 на час отримання кредиту був військовослужбовцем ЗСУ, а тому на нього поширюється дія Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного суду, викладеною у постанові від 14.05.2021 р у справі № 502/1438/18.
Виходячи з встановлених обставин справи та зазначених вище норм, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що відповідачу як військовослужбовцю проценти за користування кредитними коштами, пеня, штрафи не повинні нараховуватися, оскільки на нього поширюються пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за відсотками в сумі 4599 гривень 63 копійки не підлягають задоволенню.
Висновки суду.
На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про споживчий кредит № 189661 від 27.06.2025 за тілом кредиту в розмірі 8274 гривні 21 копійка, заборгованість по комісії 501 гривня, а всього 8775 гривень 21 копійку.
В іншій частині позов не підлягає задоволенню. 
Позовні вимоги задоволено на 65,61 %.
Розподіл судових витрат.
Статтею133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу.
Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у розмір 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн.
Із матеріалів справи вбачається, що вказана позовна заява подана через систему «Електронний суд», та відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2662,40 грн. Сплата судового збору підтверджується платіжною інструкцією в національній валюті від 08.04.2026 №37712.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1746 гривень 80 копійок, пропорційно розміру задоволених позовних вимог (2662,40x65,61:100= 1746,80).
Щодо витрат на професійну правничу допомогу.
Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
При визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Наявність витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 гривень підтверджується наданими документами: договір про надання правничої допомоги №20/01/26-02 від 20.01.2026, укладений між ТОВ «Юніт Капітал» та адвокатським бюро «Тимошенко та партнери»; додатковою угодою № 25771505971 до договору про надання правничої допомоги № 20/01/26-02 від 20.01.2026; актом прийому – передачі наданих послуг, згідно якого сума наданих послуг становить 7000 гривень: скдадання позовної заяви ТОВ «Юніт Капітал» до позичальника, яким є ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №189661 від 27.06.2025 - 2 год., 5000 гривень, вивчення матеріалів справи - 2 год., 1000 гривень, підготовка та подання адвокатського запиу щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів – 1 год., 500 гривень, підготовка клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів - 1 год, 500 гривень .
З урахуванням часткового задоволення позовних вимог, до відшкодування підлягають витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 4592 гривні 70 копійок, пропорційно розміру задоволених позовних вимог (7000x65,61:100= 4592,70).
Керуючись статтями 10, 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд,
ухвалив:
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за договором про споживчий кредит №189661 від 27.05.2025 в розмірі 8775 гривень 21 копійка, 1746 гривень 80 копійок в рахунок відшкодування судових витрат по сплаті судового збору та 4592 гривні 70 копійок в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, а всього 15114 (п`ятнадцять тисяч сто чотирнадцять) гривень 71 копійку.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», місце знаходження: бульвар Лесі Українки, 34, офіс 333, м. Київ, 01133, код ЄДРПОУ 43541163.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_3 .
Повний текст рішення суду складено 18 червня 2026 року.

Суддя Роман ВОЛОШИН