ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2026 року 
м. Київ

справа № 280/364/25
адміністративне провадження № К/990/45704/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шишова О. О., 

суддів: Блавжівської Н. Є., Яковенка М. М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у касаційній інстанції справу
за позовом Підприємства об`єднання громадян «Інтертекстиль» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року (складене у складі головуючого судді Тарантюк А. Р.) та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2025 року (ухвалену в складі колегії суддів: головуючого судді Баранник Н. П., суддів: Малиш Н. І., Щербака А. А.) у справі №280/364/25
УСТАНОВИВ:
І. Суть спору
1. Підприємство об`єднання громадян «Інтертекстиль» (далі - ПОГ «Інтертекстиль», платник податків) звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (далі - ГУ ДПС у Львівській області, податковий орган), у якому просило:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області, як відокремленого підрозділу ДПС України від 23 серпня 2024 року № 36506/13-01-07-04 за формою В1;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області, як відокремленого підрозділу ДПС України від 23 серпня 2024 року № 36510/13-01-07-04 за формою ПС.
2. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначав про протиправність податкових повідомлень-рішень, оскільки останнім надано всі первинні документи, якими підтверджуються як взаємовідносини з постачальниками, так і проведення імпортних операцій, які є належним підтвердженням права позивача на віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та внесені відповідними уповноваженими органами до інформаційно-аналітичних систем.  
2.1. Позивач звертає увагу, що в охопленому перевіркою звітному періоді позивач не оформляв взаємовідносини з ризиковими контрагентами, відображення яких у бухгалтерському і податковому обліку вплинуло на визначення у Декларації від`ємного значення з ПДВ, у тому числі, заявленого до бюджетного відшкодування. Причиною виникнення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту (із зазначенням частки загальної суми податкового кредиту звітного (податкового) періоду, у якому виникло від`ємне значення ПДВ) є: застосування норми пункту 8 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України (далі - ПК України), відповідно до якого на період до 1 січня 2025 року за нульовою ставкою оподатковується податком на додану вартість постачання товарів (крім підакцизних товарів) та послуг (крім послуг, що надаються під час проведення лотерей і розважальних ігор та послуг з постачання товарів, отриманих у межах договорів комісії (консигнації), поруки, доручення, довірчого управління, інших цивільно-правових договорів, що уповноважують такого платника податку (далі - комісіонера) здійснювати постачання товарів від імені та за дорученням іншої особи (далі - комітента) без передання права власності на такі товари), що безпосередньо виготовляються підприємствами та організаціями громадських об`єднань осіб з інвалідністю, які засновані громадськими об`єднаннями осіб з інвалідністю і є їх власністю, де кількість осіб з інвалідністю, які мають там основне місце роботи, становить протягом попереднього звітного періоду не менше 50 відсотків середньооблікової кількості штатних працівників, і за умови, що фонд оплати праці таких осіб з інвалідністю становить протягом звітного періоду не менше 25 відсотків суми загальних витрат на оплату праці, що відносяться до складу витрат виробництва.
2.2. Позивач уважає, що жоден із наявних у позивача документів не взято до уваги та не оцінено відповідачем на предмет відповідності вимогам законодавства до оформлення та змісту. Окрім того, ПОГ «Інтертекстиль» зазначає, що сплачений податок на додану вартість при митному оформленні імпорту продукції зарахований до державного бюджету, що не заперечується відповідачем. 
ІІ. Рішення судів першої і апеляційної інстанцій, мотиви їх ухвалення
3. Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2025 року, позов задоволено.
3.1. Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходив із того, що:
- за встановлених у справі обставин, після початку проведення перевірки та до винесення податкових повідомлень-рішень податковий орган без належних на те підстав не прийняв до уваги подані платником податків наявні у нього первинні та інші документи, пов`язані із предметом перевірки, тому у спірному випадку податковий орган в акті перевірки обмежився встановленням формальних умов застосування положень пунктів 44.1, 44.6 статті 44 та пункту 85.6 статті 85 ПК України, не з`ясувавши обставини, що мають значення для кваліфікації дій платника податків;
- позивачем до заперечень на акт перевірки та суду надано список працюючих осіб з інвалідністю за червень, серпень, вересень 2023 року, відповідно до якого на підприємстві працювало 58 працівників з інвалідністю, на підтвердження статусу інвалідності надавались довідки МСЕК;
- посилання відповідача на те, що вказана пільга з оподаткування пов`язана, серед іншого, із виготовленням підприємствами певного товару внаслідок переробки (обробки, іншого перетворення), а підприємством не здійснювались жодних процесів з переробки (обробки, інших видів перетворення) даних ТМЦ, а вартість не придатних для виготовлення готової продукції сировини не є витратами на переробку (обробку, інші види перетворення) сировини, а є операцією з придбання не якісної сировини, яку в подальшому уцінили та реалізовували, є неприйнятними, оскільки вказані зауваження не знайшли свого відображенні в акті перевірки. Оскільки саме акт перевірки є носієм доказової інформації, то відсутність у ньому таких висновків, не дає можливості у суді посилатися на такі обставини та факти під час розгляду справи про оскарження податкових повідомлень-рішень;
- позивачем разом із запереченнями на акт документальної позапланової виїзної перевірки надавалися документи, які підтверджують показники, задекларовані в декларації з податку на додану вартість за травень 2024 року (з урахуванням уточнюючого розрахунку),у якій відображено суму ПДВ заявлену до відшкодування з бюджету.
ІІІ. Провадження в суді касаційної інстанції
4. Відповідач не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій подав касаційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2025 року та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
4.1. Управління у касаційній скарзі зазначило підставою касаційного оскарження пункти 1, 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
4.2. Податковий орган уважає, що суди першої та апеляційної інстанції в оскаржуваних судових рішеннях неправильно застосували норм матеріального права, зокрема: п.185.1 ст.185, п. 187.1 ст.187, п.188.1 ст.188 п.200.1, п.200.4 ст.200, п.44.1, п.44.3, п.85.2 ст.85 ПК України без врахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі №824/843/16-а, від 30 січня 2024 року у справі №380/15525/21, від 03 жовтня 2023 року №640/16289/22, від 27 липня 2020 року у справі №824/843/16-а, від 03 серпня 2024 року №520/10348/19, від 23 травня 2024 року у справі №380/5557/22.
4.3. Відповідач зазначає, що позивач, фактично уникаючи проведення документальної позапланової виїзної перевірки, своїми діями одночасно створював перешкоди і для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки не отримуючи кореспонденцію від податкового органу. Судами при винесенні рішень не враховано, що позивач не надав у повному обсязі первинні бухгалтерські документи, необхідних для підтвердження показників податкової декларації з ПДВ за травень 2024 року, що унеможливило перевірку правомірності формування від`ємного значення та заявленої до відшкодування суми. 
4.4. Податковий орган зауважує, що перенесення від`ємних значень за попередні періоди є способом формування значення за звітний період ввідповідно платник має підтвердити заявлені показники первинними та бухгалтерськими документами (така позиція контролюючого органу кореспондується з рішенням суду у справі №460/9634/20). Документально підтвердити показники податкової декларації з ПДВ за травень 2024 року без дослідження первинних документів у повному обсязі, що підтверджують правильність формування показників, відображених ПОГ «Інтертекстиль» у податкових деклараціях з ПДВ за періоди: березень 2024 року, жовтень 2023 року, вересень 2023 року, липень 2023 року, червень 2023 року, травень 2023 року, квітень 2023 року, у яких виникло від`ємне значення різниці між сумою податкового кредиту та податкового зобов`язання - неможливо. 
4.5. ГУ ДПС у Львівській області зазначає, що застосування нульової ставки оподаткування податком на додану вартість, передбаченої підпунктом 8 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України, можливе за умови дотримання сукупності наступних критеріїв: 
- постачання товарів та послуг (за виключенням: підакцизних товарів; послуг при проведенні лотерей і розважальних ігор; послуги з постачання товарів, отриманих у межах посередницьких договорів, договорів довірчого управління, а також інших цивільно-правових договорів, за якими постачання товарів здійснюється від імені та за дорученням іншої особи без передачі права власності на них) має здійснюватися виключно підприємствами та організаціями громадських організацій інвалідів, які засновані громадськими організаціями інвалідів і є їх власністю;
- кількість осіб з інвалідністю за основним місцем роботи має становити протягом попереднього звітного періоду не менше 50% середньооблікової чисельності штатних працівників; - фонд оплати праці таких інвалідів становить протягом звітного періоду не менше 25 відсотків суми загальних витрат на оплату праці, що відносяться до складу витрат виробництва; 
- товари та послуги мають бути виготовленими безпосередньо таким підприємством; 
- наявність реєстрації підприємства або організації у відповідному контролюючому органі на підставі позитивного рішення уповноваженого органу відповідно до Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні».
4.6. ГУ ДПС у Львівській області звертає увагу, що Державним бюро розслідувань 23 квітня 2025 року було надано офіційну відповідь за вих. №18196-25/к/11-02-8118, яка містить копії процесуальних документів - протоколів допитів свідків у межах вказаного кримінального провадження, зокрема ОСОБА_1 , який згідно з документами, наданими позивачем у матеріали справи, нібито перебував у трудових відносинах з ПОГ «Інтертекстиль» на посаді швачки у період з 01.04.2023 по 30.06.2023. Однак, у ході допитів, проведених у межах кримінального провадження №42022000000001401, вищезазначена особа надала чіткі та недвозначні свідчення, що спростовують факт його фактичного працевлаштування на ПОГ «Інтертекстиль». 
5. Позивачем не подано відзив на касаційну скаргу, що не перешкоджає її розгляду по суті вимог. 
6. 02 грудня 2025 року справа №280/364/25 надійшла на адресу Верховного Суду.
IV. Установлені судами фактичні обставини справи.
7. ПОГ «Інтертекстиль» (ЄДРПОУ 43991071, вул. Героїв 93 бригади, буд. 6, м.Запоріжжя, 69114) зареєстровано як юридична особа, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
8. Видами діяльності ПОГ «Інтертекстиль» згідно КВЕД є: 14.11 Виробництво одягу зі шкіри (основний); 14.12 Виробництво робочого одягу; 14.13 Виробництво іншого верхнього одягу; 14.14 Виробництво спіднього одягу; 14.19 Виробництво іншого одягу й аксесуарів; 14.20 Виготовлення виробів із хутра; 14.31 Виробництво панчішно-шкарпеткових виробів; 14.39 Виробництво іншого трикотажного та в`язаного одягу; 15.12 Виробництво дорожніх виробів, сумок, лимарно-сідельних виробів зі шкіри та інших матеріалів; 46.16 Діяльність посередників у торгівлі текстильними виробами, одягом, хутром, взуттям і шкіряними виробами; 46.41 Оптова торгівля текстильними товарами; 46.42 Оптова торгівля одягом і взуттям; 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.71 Роздрібна торгівля одягом у спеціалізованих магазинах; 47.79 Роздрібна торгівля уживаними товарами в магазинах; 46.18 Діяльність посередників, що спеціалізуються в торгівлі іншими товарами; 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 46.51 Оптова торгівля комп`ютерами, периферійним устаткуванням і програмним забезпеченням; 46.52 Оптова торгівля електронним і телекомунікаційним устаткуванням, деталями до нього; 68.10 Купівля та продаж власного нерухомого майна; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.
9. 19 червня 2024 року ПОГ «Інтертекстиль» подано до ГУ ДПС у Львівській області податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2024 року з додатками: довідкою про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного (податкового) періоду (Д2); розрахунком суми бюджетного відшкодування (Д3), прийняття яких підтверджується квитанцією №2 від 20 червня 2024 року.
10. Відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20; п.73.3 с.73, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75; п.п.78.1.8 п.78.1 ст.78; п.82.2 ст.82 ПК України, на підставі наказу ГУ ДПС у Львівській області від 25 червня 2024 року № 3399-ПП було передбачено проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПОГ «Інтертекстиль» (43991071) з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2024 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.
11. На підставі наказу від 25 червня 2024 року №3399-ПП «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПОГ «Інтертекстиль» (43991071) і направлень на проведення позапланової документальної виїзної перевірки від 08.07.2024 № 7238, 7239 та від 11.07.2024 № 7500 працівником управління податкового аудиту у сфері торгівлі і послуг ГУ ДПС у м. Києві 11.07.2024 було здійснено вихід на податкову (юридичну) адресу 4073 м. Київ, пров. Куренівський, буд. 19/5, кв. 403. Працівником управління податкового аудиту ГУ ДПС у м. Києві встановлено факт неможливості проведення даної документальної позапланової виїзної перевірки у зв`язку з відсутністю за податковою адресою (місцезнаходженням) платника податків, про що складено акт про неможливість проведення перевірки ПОГ «Інтертекстиль» від 11.07.2024 № 6071/Ж6/26-15-07-02-03.
12. Управлінням податкового аудиту ГУ ДПС у Львівській області направлено запити на встановлення місцезнаходження уповноваженої особи ПОГ «Інтертекстиль» (43991071) до ТУ БЕБ у Львівській області та в ГУ НП у м. Києві. На момент написання акта перевірки відповідь від ТУ БЕБ у Львівській області та ГУ НП у м. Києві не надходила.
13. ГУ ДПС у Львівській області 16 липня 2024 року надіслано підприємству рекомендованим листом з повідомленням про вручення письмове повідомлення від 15.07.2024 № 21128/6/13-01-07-04 щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та лист від 15.07.2024 № 21125/6/13-01-07-04-17 «Про надання документів та інформації щодо надання у встановлені терміни бухгалтерських та первинних документів, що підтверджують дані Декларації за травень 2024 року».
14. Згідно наказу ГУ ДПС у Львівській області від 15.07.2024 №3773-ПП відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20; п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75; п.п.78.1.8 п.78.1 ст.78; ст.79 ПК України державними інспекторами проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ПОГ «Інтертекстиль» з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2024 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, про що складено акт від 25.07.2024 № 31296/13-01-07-04/43991071.
15. Під час перевірки встановлено порушення:
- п.44.1, п.44.6 ст.44; п.85.2 ст.85; п.185.1 ст.185; п.187.1 ст.187; п.188.1 ст.188; п.200.1, п.200.4 ст.200; п.8 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення ПК України, в результаті чого підприємством завищено суму податку на додану вартість, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, за травень 2024 року у сумі 26 276 921 грн.;
- п.44.1, п.44.3 ст.44; п.85.2 ст.85 ПК України підприємством до перевірки не надано документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки.
16. Позивачем були подані заперечення на акт документальної позапланової виїзної перевірки ПОГ «Інтертекстиль» від 25.07.2024 №31296/13-01-07-04/43991071 (вих.№ 08/08-2024 від 08.08.2024), до яких було долучено: установчі документи, розпорядження КОДА на пільгу від 30.03.2023, виписка з ЄДР, наказ на директора, наказ про облікову політику; табеля, штатні розписи, відомості нарахування заробітної плати за червень, жовтень 2023, травень 2024 року, список працюючих інвалідів, довідки МСЕК; довідка про чисельність працівників та ФОП за червень, жовтень 2023, травень 2024 року; договори придбання та оренди за 2023 рік; ОСВ загальна та по рахунках 20,22, 231, 24, 26, 28, 301, 311, 361, 3771, 631, 632, 64, 651, 661, 6851, 91, 92, 94 за червень, жовтень 2023, травень 2024року; банківські виписки за червень, жовтень 2023, травень 2024 року; первинні документи придбання послуг за червень, жовтень 2023, травень 2024 року: первинні документи: акти приймання-передачі, звіти, додатки від комісіонерів на придбання сировини, митні декларації, ЦМР, інвойси за червень 2023 року по договору комісії та прямий імпорт; виробництво -калькуляція, акт по браку та відходів, звіти з виробництва, накладні на переміщення червень 2023; видаткові накладні на реалізацію червень 2023, ТТН на реалізацію червень 2023 року, договори реалізації за ОСВ 361 за 2023 рік.
17. Згідно з відповіді ГУ ДПС у Львівській області на заперечення від 21 серпня 2024 року №24851/6/13-01-07-04-17 висновки акту перевірки залишено без змін.
18. 23 серпня 2024 року ГУ ДПС у Львівській області винесені податкові повідомлення-рішення:
- № 36506/13-01-07-04 за формою В1 на загальну суму 39 415 381,50 грн.;
- № 36510/13-01 -07-04 за формою ПС на суму 1020 грн.
19. Уважаючи податкові повідомлення-рішення від 23 серпня 2024 протиправними, позивач звернувся до суду із цим позовом.
V. Оцінка Верховного Суду
20. Верховний Суд, переглянувши оскаржувані рішення суду першої та апеляційної інстанцій у межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі установлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, відповідно до частини першої статті 341 КАС України, виходить з такого.
Щодо податкового повідомлення-рішення від 23 серпня 2024 року №36550/13-01-07-04 про застосування штрафних санкцій в сумі 1020 грн у наслідок порушення позивачем п.44.1, п.44.3 ст.44; п.85.2 ст.85 ПК України підприємством до перевірки не надано документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки.
21. Суди попередніх інстанцій зазначили, що за позицією відповідача копію наказу про призначення документальної позапланової невиїзної перевірки від 15 липня 2024 року №3773-пп, повідомлення про початок документальної позапланової невиїзної перевірки від 15 липня 2024 року №21128/6/13-01-07-04 та запит ГУ ДПС у Львівській області від 15 липня 2024 року №21125/6/13-01-07-04-17 про надання документів фінансово-господарської діяльності для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки надіслано позивачу 16 липня 2024 року рекомендованим поштовим відправленням (а.с.113,т.12). Однак поштова кореспонденція не вручена та повернулась до податкового органу 01 серпня 2024 року вже після складання акту перевірки (а.с.114, т.12).
22. Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виснував, що доказів, на підставі яких можливо дійти висновку про належне повідомлення платника про проведення перевірки, як і доказів отримання запиту про надання документів, матеріали справи не містять
23. Так, згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
24. Пунктом 78.4 статті 78 ПК України визначено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.
25. Відповідно до пункту 78.4. статті 78 ПК України право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
Тобто, з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місцем проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.
26. Верховний Суд у постанові від 27 січня 2022 року у справі №826/8058/17 зазначив, що обов`язок платника податків надавати усі первинні документи, пов`язані із предметом перевірки, знаходиться у прямій залежності від факту реальної обізнаності платника податків із призначеною відносно нього перевіркою та її предметом і забезпечення йому можливості взяти участь у її проведенні. За змістом пункту 85.2 статті 85 ПК України такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
27. За правилами абзацу першого пункту 44.6 статті 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
28. Відповідно до пункту 85.2 статті 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
29. Пункт 85.6 статті 85 ПК України встановлює, що у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.
30. Отже, надання платником податків фінансово-господарських документів під час проведення перевірки є необхідною умовою підтвердження правомірності задекларованих платником показників податкового обліку.
31. У постановах від 29 травня 2020 року у справі №826/27811/15, від 06 серпня 2019 року у справі №160/8441/18, від 31 січня 2020 року у справі №826/15328/18, від 03 жовтня 2023 року у справі №420/534/20 Верховний Суд сформулював такі висновки. Надання платником податків фінансово-господарських документів під час проведення перевірки є необхідною умовою підтвердження правомірності задекларованих платником показників податкового обліку. Обов`язок платника податків зберігати документи й надавати їх під час перевірки контролюючому органу кореспондує з компетенцією контролюючого органу здійснювати перевірку на підставі документів. Ненадання платником податків документів на підтвердження задекларованих показників податкового обліку прирівнюється нормами пункту 44.6 статті 44 ПК України до їх відсутності. Винятком є випадки виїмки документів або іншого їх вилучення правоохоронними органами та іншими компетентними органами. Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені ним у податковій звітності, але не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.
32. Поряд з цим у постанові від 08 вересня 2019 року у справі №802/1069/13-а Верховний Суд також зауважував, що обставина щодо порушення платником податків обов`язку, встановленого пунктом 85.2 статті 85 ПК України, надати після початку перевірки всі документи, які пов`язані з предметом перевірки, не означає, що платник не має права додатково їх надати до прийняття контролюючим органом відповідного рішення за результатами перевірки та не звільняє контролюючий орган від обов`язку врахувати при прийнятті рішення додатково надані платником документи у строк, встановлений абзацом другим пункту 44.7 статті 44 ПК України, що прямо передбачено нормами пункту 44.6 статті 44 ПК України.
33. У постановах від 24 лютого 2020 року у справі № 440/4443/18, від 27 квітня 2022 року у справі № 420/13197/20 Верховний Суд виснував, що суд не може обмежити право платника податків довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. Разом з тим, з огляду на визначені нормами ПК України мету й повноваження контролюючого органу під час проведення податкової перевірки, у разі якщо рішення контролюючого органу вмотивоване саме не наданням платником податків на вимогу контролюючого органу первинних документів, адміністративний суд, виходячи з окреслених процесуальним законом меж судового доказування, повинен перевіряти і враховувати такі обставини й винятки з них при вирішенні спору.
34. Таким чином, платник податків має право на подання документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки, після закінчення такої перевірки. Проте, реалізація такого права має здійснюватися відповідно до вимог, встановлених ПК України, і до прийняття рішення за результатами такої перевірки. Поряд з цим платник податків не позбавлений права довести у судовому процесі, що він вжив всіх залежних від нього заходів для забезпечення повної та об`єктивної перевірки, не ухилявся від її проведення, тобто, його поведінка жодним чином не була спрямована на перешкоджання контролюючому органу у здійсненні податкового контролю.
35. Верховний Суд неодноразово вказував (постанови Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі №814/3617/14, від 03 березня 2021 року у справі №824/638/18-а, від 08 вересня 2022 року у справі №640/26351/20, від 11 липня 2023 року у справі №822/554/17, від 10 січня 2023 року у справі №814/876/16 тощо), що факт відмови надання платником податків документів під час податкової перевірки повинен фіксуватися у визначений законом спосіб, а саме шляхом складання акта про відмову у наданні документів. У постанові від 25 травня 2021 року (справа №815/5615/15) Верховний Суд виснував, що відсутність акту, який засвідчує факт відмови надати первинні документи, свідчить про неповноту та необ`єктивність перевірки, здійсненої посадовими особами податкового органу.
36. У постанові від 02 жовтня 2025 року у справі №320/11267/24 Верховний Суд зазначав, що стосовно тверджень відповідача, що підприємству відмовлено в отриманні бюджетного відшкодування за серпень 2023 року у зв`язку з ненаданням документів щодо проведення імпортних операцій по сумам, які заявлені до бюджетного відшкодування на розрахунковий рахунок платника у банку по декларації за серпень 2023 року, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками попередніх інстанцій, якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в порядку пункту 86.7 статті 86 цього Кодексу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.
37. Як наголошено в постанові Верховного Суду від 08 листопада 2021 року у справі №640/21601/19, в частині ненадання документів під час здійснення податкового контролю склад вказаного правопорушення полягає саме в поведінці платника податків, направленої на ухилення ним від виконання обов`язку з надання контролюючим органам оригіналів чи копій документів на їх законну вимогу, тим самим створюючи перешкоди для здійснення податкового контролю. В той же час у разі відсутності підстав для висновку про створення перешкод у його здійсненні, в тому числі шляхом ухилення від надання документів чи їх копій, зокрема через поважні та об`єктивні причини, поведінку платника податків не можна кваліфікувати як таку, що утворює склад правопорушення, передбаченого пунктом 121.1 статті 121 ПК України.
38. Не підпадає під таку кваліфікацію поведінка платника податків і у разі, якщо під час перевірки ним надані усі наявні у нього документи, але вони визнані контролюючим органом такими, що не в повній мірі підтверджують правильність даних податкового обліку. У такому випадку контролюючий орган має підстави для констатації помилок у податковому обліку із встановленням відповідного складу податкового порушення та застосуванням відповідних наслідків у вигляді визначення грошових зобов`язань за наявності для цього підстав.
39. Повертаючись до обставин цієї справи, Суд зазначає, що судами попередніх інстанцій установлено наступне.
40. ПОГ «Інтертекстиль» подано заперечення до акта від 25.07.2024 №31296/13-01-07-04/43991071, до заперечення додано копії документів за червень 2023 року, жовтень 2023 року та травень 2024 року на 2 815 аркушах.
41. ГУ ДПС у Львівській області листом від 12.08.2024 №24169/6/13-01-07-04-17 повідомлено підприємство про час і місце проведення засідання постійно діючої комісії по розгляду спірних питань ГУ ДПС у Львівській області 21 серпня 2024 року. Однак, представники позивача не з`явилися для участі у розгляді заперечення.
42. Постійно діючою комісією з розгляду спірних питань ГУ ДПС у Львівській області розглянуто наведені в запереченнях аргументи та прийнято рішення, що дані аргументи не спростовують фактів порушень, відображених в акті позапланової виїзної перевірки від 25.07.2024 №31296/13-01-07-04/43991071, про що зазначено в протоколі засідання комісії з розгляду спірних питань від 21.08.2024 №239/13-01- 07-04/43991071.
43. Тобто, платник податків, дізнавшись про проведення стосовно нього позапланової невиїзної перевірки, скористався своїм правом до винесення рішення подати додаткові документи до заперечення на висновки акту перевірки.
44. В актах про ненадання документів від 19.07.2024 та від 25.07.2024, складених ГУ ДПС у Львівській області, вказується про направлення одного і того ж листа від 15.07.2024 №21125/6/13-01-07-04-17. Існування інших листів з вимогами про направлення документів у актах не прослідковується.
45. За наведеного, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що в спірному випадку податковий орган в акті перевірки обмежився встановленням формальних умов застосування положень пунктів 44.1, 44.6 статті 44 та пункту 85.6 статті 85 ПК України, не з`ясувавши обставини, що мають значення для кваліфікації дій платника податків, тому податкове повідомлення-рішення від 23 серпня 2024 року №36550/13-01-07-04 про застосування штрафних санкцій в сумі 1020 грн є протиправним.
46. Верховний Суд ураховує, що висновки судів першої та апеляційної інстанцій є результатом оцінки наявних у їх розпорядженні доказів. Суд касаційної інстанції не може не погодитись із такими, оскільки така оцінка судами здійснена з дотриманням вимог процесуального закону щодо повного та всебічного з`ясування всіх обстави справи на підставі належних та допустимих доказів.
Щодо податкового повідомлення-рішення від 23 серпня 2024 року №36506/13-01-07-04, яке прийнято унаслідок виявлення податковим органом порушень п.185.1 ст.185; п.187.1 ст.187; п.188.1 ст.188; п.200.1, п.200.4 ст.200; п.8 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення ПК України.
47. Відповідно до підпункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 ПК України бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.
48. За правилами підпункту в пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку із ввезення товарів на митну територію України.
49. Згідно із пунктом 187.8 пункту 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.
50. Відповідно до підпункту ґ пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
51. Згідно з пунктом 198.2 статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
52. Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
53. Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з, зокрема, ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
54. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
55. За правилами абзаців першого, другого пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
56. Пункт 200.1 статті 200 ПК України передбачає, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
57. Відповідно до пункту 200.4 статті 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
58. Згідно з пунктом 200.7 статті 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.
59. У свою чергу, пункт 201.12 статті 200 ПК України передбачає, що у разі ввезення товарів на митну територію України документом, що посвідчує право на віднесення сум податку до податкового кредиту, вважається митна декларація, оформлена відповідно до вимог законодавства, яка підтверджує сплату податку.
60. Судами попередніх інстанцій установлено, що на сторінці 18 Акту перевірки зазначено, що в графі 2 Таблиці 1 Додатка 3 Розрахунок суми бюджетного відшкодування Декларації з ПДВ за травень 2024 року ПОГ «Інтертекстиль» відображено ПДВ, фактично сплаченого постачальником, всього в сумі 26 276 921 грн. Перевіркою неможливо підтвердити фактично сплачені підприємством суми ПДВ постачальникам товарів/послуг або сплачені до Державного бюджету України в зв`язку з непредставленням до перевірки банківських виписок, платіжних доручень або будь-яких документів, які підтверджують сплату даної суми, про що складено акти про ненадання посадовим особам ПОГ «Інтертекстиль» документів.
61. Судами встановлено, що господарські операції з імпортування товару здійснювалися позивачем із залученням комісіонерів - ТОВ «СМІЧОВ», ТОВ «РІТАРІС» та ТОВ «КОРНІВ» на підставі договорів комісії.
62. ТОВ «СМІЧОВ», ТОВ «РІТАРІС» та ТОВ «КОРНІВ» як комісіонерами поставлено позивачу як комітенту товар (одяг, що був у користуванні, для подальшого використання, несортований з текстильних матеріалів (SecondHand) - 1-ї. 2-ї, 3-ї категорії: футболки, сорочки, блузки, светри, штани, шкарпетки, верхній одяг, куртки, джинсовий одяг, верхній зимовий одяг; взуття, що було у користуванні, для подальшого використання, зимове, весняно-осіннє та літнє, 1-ї, 2-ї, 3-ї категорії; речи вживані несортовані, з текстильних матеріалів в асортимент: ковдри, дорожні пледи, білизна, скатертини, фіранки та ін.), про що між сторонами були складені та підписані акти прийому-передачі, копії яких долучені до матеріалів справи.
63. Компаніями Roberts Recycling Ltd No 4 Brickfields, Liverpool Merseyside L36 6HY, United Kingdom; COMFORT SP.Z O.O. ul.Henryka Sienkiewicza 95, 21-480 Wola Okrzejska, Poland, RETAILCLOT SP.Z O.O, Recycling Solutions (North West) ltd, Interclot SP.Z O.O поставлено, а ПОГ «Інтертекстиль» прийнято товар (одяг, що був у користуванні, для подальшого використання, несортований з текстильних матеріалів 1-ї. 2-ї, 3-ї категорії: футболки, сорочки, блузки, светри, штани, шкарпетки, верхній одяг, куртки, джинсовий одяг, верхній зимовий одяг; взуття, що було у користуванні, для подальшого використання, зимове, весняно-осіннє та літнє, 1-ї, 2-ї, 3-ї категорії; речі вживані несортовані, з текстильних матеріалів в асортимент: ковдри, дорожні пледи, білизна, скатертини, фіранки та ін.), про що свідчать складені позивачем під час митного оформлення товару митні декларації за червень 2023 року, серпень 2023 року та вересень 2023 року, копії яких містяться в матеріалах справи.
64. До справи додані вантажно-митні декларації, на підставі яких позивач здійснював ввезення товару на митну територію України. Такі ВМД надавалися і до заперечень на акт перевірки, однак безпідставно не враховані в якості належної підстави для виникнення від`ємного значення з податку на додану вартість, яка заявлена до бюджетного відшкодування.
65. Суми податку на додану вартість, сплачені на митниці, підтверджені ВМД, були позивачем включені до складу податкового кредиту та в подальшому заявлені до бюджетного відшкодування (копія банківської виписки додана до позовної заяви).
66. Суди зауважили, що в акті перевірки основним чинником виникнення від`ємного значення з ПДВ визначено: застосування нульової ставки оподаткування по ПДВ згідно з пунктом 197.6 статті 197 та пункту 8 підрозділу 2 Особливості справляння податку на додану вартість розділу ХХ Перехідні положення ПК України на підставі розпорядження Київської обласної державної адміністрації від 30 березня 2023 року №228 про надання дозволів на право користування пільгами з оподаткування підприємствам та організаціям громадських організацій осіб з інвалідністю та здійснення експортних операцій (одяг, що був у користуванні, для подальшого використання з текстильних матеріалів).
67. Так, згідно з пунктом 8 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення ПК України, на період до 1 січня 2025 року за нульовою ставкою оподатковується податком на додану вартість постачання товарів (крім підакцизних товарів) та послуг (крім послуг, що надаються під час проведення лотерей і розважальних ігор та послуг з постачання товарів, отриманих у межах договорів комісії (консигнації), поруки, доручення, довірчого управління, інших цивільно-правових договорів, що уповноважують такого платника податку (далі -комісіонера) здійснювати постачання товарів від імені та за дорученням іншої особи (далі - комітента) без передання права власності на такі товари), що безпосередньо виготовляються підприємствами та організаціями громадських організацій інвалідів, які засновані громадськими організаціями інвалідів і є їх власністю, де кількість інвалідів, які мають там основне місце роботи, становить протягом попереднього звітного періоду не менше 50 відсотків середньооблікової кількості штатних працівників, і за умови, що фонд оплати праці таких інвалідів становить протягом звітного періоду не менше 25 відсотків суми загальних витрат на оплату праці, що відносяться до складу витрат виробництва.
68. З цього питання судами попередніх інстанцій установлено таке.
ПОГ «Інтертекстиль» відповідно до розпорядження Київської обласної державної (військової) адміністрації від 30.03.2023 № 28 отримало дозвіл на право користування пільгами з оподаткування підприємствам та організаціям громадських організацій осіб з інвалідністю, і відповідності до Закону України «Про місцеві державні адміністрації», статті 14-2 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», Порядку надання дозволу на право користування пільгами з оподаткування для підприємств та організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 серпня 2007 року №1010 (із змінами), протоколу від 03 вересня 2021 року №3 засідання комісії з питань доцільності надання дозволів на право користування пільгами з оподаткування для підприємств та організацій громадських організацій осіб з інвалідністю та фінансової допомоги на поворотній і безповоротній основі, цільової позики заявникам-роботодавцям, заснованим громадськими організаціями осіб з інвалідністю Київської обласної державної адміністрації.
Дозвіл отримано на застосування пільги відповідно до пункту 142.1 статті 142 Розділ Податок на прибуток підприємств та абз. першого п. 8 підрозділу XX ПК України.
Згідно зі штатним розписом для здійснення діяльності позивач використовує працівників: у березні 2023 року - 7 працівників; у квітні 2023 року - 33 працівника; у травні 2023 року - 68 працівників; у червні 2023 року - 68 працівників; у липні 2023 року - 61 працівників; у серпні 2023 року - 61 працівник; у вересні 2023 року - 66 працівників; жовтні 2023 року - 5 працівників; травень 2024 року - 9 працівників.
Крім того, для здійснення господарської діяльності залучалися працівники за цивільно-правовими договорами.
69. Судами зазначено, що позивачем до заперечень на акт перевірки та суду надано список працюючих осіб з інвалідністю за червень, серпень, вересень 2023 року, відповідно до якого на підприємстві працювало 58 працівників з інвалідністю. На підтвердження статусу інвалідності надавались довідки МСЕК.
70. Суди попередніх інстанції відхилили посилання відповідача на те, що вказана пільга з оподаткування пов`язана, серед іншого, із виготовленням підприємствами певного товару внаслідок переробки (обробки, іншого перетворення), а підприємством не здійснювались жодних процесів з переробки (обробки, інших видів перетворення) даних ТМЦ, а вартість не придатних для виготовлення готової продукції сировини не є витратами на переробку (обробку, інші види перетворення) сировини, а є операцією з придбання не якісної сировини, яку в подальшому уцінили та реалізовували, оскільки вказані зауваження не знайшли свого відображенні в акті перевірки.
71. Оскільки саме акт перевірки є носієм доказової інформації, то відсутність у ньому таких висновків, не дає можливості у суді посилатися на такі обставини та факти під час розгляду справи про оскарження податкового повідомлення-рішення.
72. У постанові Верховного Суду 11 лютого 2026 року у справі №280/9924/24 міститься такі висновки:
«Однак, встановивши відповідні обставини та поклавши їх в основу своїх висновків, суд апеляційної інстанції вийшов за межі предмету доказування у справі, оскільки вказані доводи Відповідача не знайшли свого відображенні в акті перевірки.
Так, оскільки саме акт перевірки є носієм доказової інформації, то відсутність в ньому таких висновків, не може бути предметом дослідження у суді під час розгляду справи про оскарження податкового повідомлення-рішення.».
73. Щодо періоду виникнення від`ємного значення травень 2024 року (Додаток 3 до декларації з податку на додану вартість за травень 2024 року) суди попередніх інстанцій установили таке.
74. 03 липня 2024 позивачем подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок (реєстраційний номер 9182226875), яким виправлено період виникнення від`ємного значення з податку на додану вартість (зазначено вірний період червень 2023 року).
75. Відповідно до додатку 2 до декларації з податку на додану вартість від 19 червня 2024 року, реєстраційний номер 9167774090, сума від`ємного значення, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду становить 256 268 грн. (період виникнення жовтень 2023 року).
76. Позивачем разом із запереченнями на акт документальної позапланової виїзної перевірки надавалися документи, які підтверджують показники, задекларовані в декларації з податку на додану вартість за травень 2024 року (з урахуванням уточнюючого розрахунку), а саме за періоди: 
- червень 2023 (від`ємне значення вказаного періоду задеклароване до відшкодування з бюджету); 
- жовтень 2023 року (сума від`ємного значення, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду); 
- травень 2024 року період, за який подана декларація з податку на додану вартість), в якій відображено суму ПДВ заявлену до відшкодування з бюджету. 
77. Суди установили, що подані наступні документи: установчі документи, розпорядження КОДА на пільгу від 30.03.2023, виписка з ЄДР, наказ на директора, наказ про облікову політику; табеля, штатні розписи, відомості нарахування заробітної плати за червень, жовтень 2023, травень 2024 року, список працюючих інвалідів, довідки МСЕК; довідка про чисельність працівників та ФОП за червень, жовтень 2023, травень 2024 року; договори придбання та оренди за 2023 рік; ОСВ загальна та по рахунка 20,22, 231, 24, 26, 28, 301, 311, 361, 3771, 631, 632, 64, 651, 661, 6851, 91, 92, 94 за червень, жовтень 2023, травень 2024 року; банківські виписки за червень, жовтень 2023, травень 2024 року; первинні документи придбання послуг за червень, жовтень 2023, травень 2024 року: первинні документи: акти приймання-передачі, звіти, додатки від комісіонерів на придбання сировини, митні декларації, ЦМР, інвойси за червень 2023 року по договору комісії та прямий імпорт; виробництво -калькуляція, акт по браку та відходів, звіти з виробництва, накладні на переміщення червень 2023; видаткові накладні на реалізацію червень 2023, ТТН на реалізацію червень 2023 року, Договори реалізації за ОСВ 361 за 2023 рік.
78. За наведеного суди дійшли висновку, що позивачем спростовані висновки податкового органу, що зазначені в акті перевірки стосовно не підтвердження наявності права на отримання бюджетного відшкодування (чинник виникнення від`ємного значення з ПДВ визначено: застосування нульової ставки оподаткування по ПДВ згідно з пунктом 197.6 статті 197 та пункту 8 підрозділу 2 Особливості справляння податку на додану вартість розділу ХХ Перехідні положення ПК України).
79. За подібними спірними правовідносинами колегія суддів Верховного Суду у постанові від 02 жовтня 2025 року у справі №320/11267/24 погодилась з висновками судів, що ненадання позивачем під час перевірки певних документів, до яких у відповідача був доступ через інформаційно-аналітичну систему ДПС, ніяким чином не спростовує факту правомірності формування ним податкового кредиту за рахунок податку, сплаченого при митному оформленні імпортованого товару, що підтверджується митними деклараціями та банківськими виписками, та, відповідно, права на отримання бюджетного відшкодування.
80. Щодо доказів, долучених відповідачем до апеляційної скарги, тобто під час апеляційного провадження (про що наголошено і в касаційній скарзі).
81. Так, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (частина перша статті 72 КАС України).
82. Суд апеляційної інстанції виснував, що сам по собі лист-відповідь ДБР про здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №42022000000001401 відносно ПОГ «ПАЛІТРА», ПОГ «Інтертекстиль», ПОГ «Компанія СОНОЛА» за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.209, ч.2 ст.364 КК України, не є доказом у даній адміністративній справі у розумінні положень ст.72 КАС України, оскільки взагалі не розкриває обставин, що досліджуються судом в рамках даного спору.
83. Між цим, суд апеляційної інстанції зазначив, що до листа-відповіді долучено лише копії протоколів допитів свідків, проте адміністративний суд не наділений повноваженнями надавати оцінку доказам, здобутим під час досудового розслідування у кримінальному провадженні. Наявність судових вироків, які б набрали законної сили, та якими б були встановлені обставини, що могли бути використані для перевірки висновків контролюючого органу, станом на момент розгляду даної адміністративної справи не встановлено.
84. Тут також слід додати, що у постанові Верховного Суду міститься суд касаційної інстанції виснував, що сам по собі факт реєстрації кримінального провадження не може бути доказом наявності податкового правопорушення та підставою для визнання спірних господарських операцій нереальними, оскільки податковий орган не наділений повноваженнями щодо надання правової оцінки доказам, зібраним у кримінальному провадженні, до прийняття судового рішення (вироку) у кримінальних провадженнях.
85. Отже, колегія суддів касаційної інстанції уважає, що оскаржені рішення ґрунтуються на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Доводи та їх обґрунтування, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, тому підстави для скасування ухвалених судових рішень та задоволення касаційної скарги відсутні.
86. Доводи скаржника про те, що оскаржувані рішення ухвалені без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах викладених у постанові Верховного Суду, колегія суддів уважає безпідставними. Так, аналіз наведених скаржником судових рішень дає підстави вважати, що вони були ухвалені за інших фактичних обставин. Отже, подібності правовідносин у наведених до порівняння справах не встановлено.
87. У розрізі підстав касаційного оскарження рішень судів попередніх інстанцій по пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України скаржник посилався, зокрема, на постанову Верховного Суду від 27 липня 2020 року у справі №824/843/16-а та стверджує про ухвалення оскаржуваних судових рішень без урахування викладеного у цьому рішенні Верховного Суду правових висновків.
88. У справі №824/843/16-а спірним було питанням, зокрема, застосування положень пункту 8 підрозділу 2 Перехідних положень ПК України в частині визначення критеріїв, за наявності яких товар вважається безпосередньо виготовленим. Водночас в рамка цієї справи в основу висновків податкового органу було покладено інше: неможливо підтвердити фактично сплачені підприємством суми ПДВ постачальникам товарів/послуг або сплачені до Державного бюджету України.
89. У решті обґрунтування касаційної скарги є аналогічні доводам, наведеним відповідачем під час розгляду справи у судах попередніх інстанцій, і зводяться виключно до незгоди з оцінкою судами обставин справи, при цьому порушень норм процесуального права, які б вплинули або змінили цю оцінку, скаржником не зазначено. Тобто, фактично відповідач у касаційній скарзі просить про переоцінку, додаткову перевірку доказів стосовно встановлених судами попередніх інстанцій фактичних обставин у справі, проте це знаходиться за межами касаційного перегляду, встановленими частиною першою статті 341 КАС України.
90. Згідно із частиною першою статті 350 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
VІ. Судові витрати
91. З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають.
92. Керуючись статтями 344, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України Верховний Суд,
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області - залишити без задоволення.
2. Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2025 року у справі №280/364/25 - залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною і не може бути оскаржена.

Головуючий О. О. Шишов

Судді Н. Є. Блажівська

М. М. Яковенко