Провадження № 2/742/1801/26 
Єдиний унікальний № 742/2041/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2026 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
головуючої - судді Короткої А.О.,
при секретарі судового засідання - Бурмаці Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», представниця позивача - Оболонкова Юлія Вікторівна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 

В С Т А Н О В И В :

Представниця ТОВ «Споживчий центр» звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №07.03.2025-100001357 від 07.03.2025 у розмірі 33920,00 грн, а також просила стягнути судовий збір у розмірі 2662,40 грн, мотивуючи свої вимоги тим, що спірна заборгованість виникла через невиконання відповідачкою умов вказаного кредитного договору.
06.05.2026 від відповідачки ОСОБА_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому вона просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що позивачем заявлено позов про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 33920,00 грн. Відповідачка зазначає, що у зв`язку з погіршенням фінансового становища 22.07.2025 на електронну пошту ТОВ «Споживчий центр» були направлені документи (посвідчення УБД, копія військового квитка) та заява про зменшення відсотків за кредитом, оскільки на момент укладення кредитного договору вона проходила військову службу за мобілізацією, проте звернення було проігноровано, відповіді від кредитора не отримано. У зв`язку з цим ОСОБА_1 просить здійснити перерахунок надмірно сплачених коштів за користування кредитом та зарахувати їх у рахунок погашення основної суми боргу. Також вважає неправомірними вимоги позивача щодо стягнення неустойки у розмірі 7 720,00 грн, оскільки на період воєнного стану законодавством заборонено нарахування штрафних санкцій. Крім того, просить стягнути судовий збір з позивача, посилаючись на п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як особа, що належить до учасників бойових дій. Просить врахувати здійснені нею платежі під час проходження служби в рахунок погашення тіла кредиту у розмірі 20000,00 грн, а саме: 5580,00 грн від 05.04.2025, 6710,00 грн від 08.05.2025, 7050,00 грн від 07.06.2025, 2790,00 грн від 08.07.2025 та 5180,00 грн від 15.08.2025, що загалом становить 27310,00 грн.
14.05.2026 від представниці позивача ТОВ «Споживчий центр» до суду надійшла відповідь на відзив, у якій вона просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що загальні витрати за споживчим кредитом є співмірними з урахуванням строку кредитування. Представник позивача зазначає, що заперечення відповідача щодо незаконності розміру процентів, нарахованих відповідно до умов кредитного договору, є безпідставними, оскільки п.5 ст.8 ЗУ «Про споживче кредитування» встановлено обмеження щодо максимального розміру денної процентної ставки, яка не може перевищувати 1 %, а також пунктом 17 Прикінцевих положень цього Закону (в редакції Закону № 3498-IX від 22.11.2023) передбачено тимчасове регулювання розміру денної процентної ставки протягом перехідного періоду: 2,5 % - протягом перших 120 днів та 1,5 % - протягом наступних 120 днів. Зазначає, що Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24.12.2023, а тому, враховуючи дату укладення кредитного договору, умови щодо розміру процентної ставки є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.
Щодо розрахунку заборгованості представник позивача зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували розрахунок, наданий позивачем, а відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 11.07.2018 у справі № 753/7883/15, доводи про необґрунтованість розрахунку є безпідставними за відсутності контррозрахунку. Також зазначається, що ТОВ «Споживчий центр» є фінансовою установою, яка надає кредити без відкриття банківських рахунків, у зв`язку з чим не зобов`язана надавати первинні банківські документи, а поданий розрахунок заборгованості є належним та допустимим доказом.
Щодо комісії представник позивача зазначає, що вона є платою за надання супутніх послуг, пов`язаних із кредитним обслуговуванням, зокрема організацією перерахування коштів через інтернет-еквайринг, інформаційною підтримкою позичальника, забезпеченням онлайн-платежів, відновленням доступу до особистого кабінету, інформуванням про строки платежів, консультаційними та іншими послугами, які не віднесені законом до обов`язкових безоплатних послуг. Вказує, що позичальник, підписуючи кредитний договір, погодився з усіма його умовами, включно з порядком нарахування процентів, комісій та відповідальністю за порушення зобов`язань.
Також зазначає, що відповідно до змін законодавства щодо споживчого кредитування за кредитними договорами, укладеними з 24.01.2024, допускається нарахування неустойки (штрафу, пені) та інших передбачених договором платежів у разі прострочення виконання зобов`язань.
Щодо доводів відповідача про застосування пільг як військовослужбовця представник позивача зазначає, що відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» звільнення від нарахування штрафних санкцій, пені та процентів за кредитом застосовується за умови підтвердження належного статусу та проходження військової служби відповідними документами. При цьому надана відповідачем копія військового квитка є неповною та не дозволяє встановити підстави та період проходження військової служби, а належними доказами є військовий квиток із відповідними службовими відмітками або довідка про призов чи проходження служби, видана уповноваженим органом.
Крім того, зазначає, що відповідач не надав належних та допустимих доказів участі у заходах із забезпечення оборони України у розумінні зазначеної норми закону, а отже підстави для застосування відповідних пільг відсутні.
27.05.2026 від відповідачки ОСОБА_1 до суду надійшли заперечення на позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором, у яких вона просить приєднати до матеріалів справи копію військового квитка та довідку форми №5, яка, на її думку, підтверджує факт проходження військової служби за мобілізацією у Збройних Силах України та підтверджує право на застосування передбачених законом пільг щодо кредитних зобов`язань.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється судом за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши всі матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до переконання про можливість часткового задоволення позову з наступних підстав.
07.03.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір (оферти) (кредитної лінії) №07.03.2025-100001357 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний одноразовим ідентифікатором Е767, на номер телефону НОМЕР_1 , що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, який боржником було введено/відправлено, у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», що також підтверджується копією паспорту споживчого кредиту, підписаного одноразовим ідентифікатором А767, копією заявки кредитного договору №07.03.2025-100001357 (кредитної лінії) від 07.03.2025, підписану одноразовим ідентифікатором Е767, копією відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №07.03.2025-100001357 (кредитної лінії) від 07.03.2025, підписаної одноразовим ідентифікатором Е767, інформаційного повідомлення позичальника ОСОБА_1 підписаного одноразовим ідентифікатором Е767, примірною пропозицією про укладання додаткового договору до кредитного договору №07.03.2025-100001357 (кредитної лінії) від 07.03.2025, підписаної одноразовим ідентифікатором К636, паспортом споживчого кредиту до примірною пропозицією про укладання додаткового договору до кредитного договору №07.03.2025-100001357 (кредитної лінії) від 07.03.2025, підписаної одноразовим ідентифікатором А868, примірною пропозицією про укладання додаткового договору до кредитного договору №07.03.2025-100001357 (кредитної лінії) від 07.03.2025, підписаної одноразовим ідентифікатором К868, паспортом споживчого кредиту до примірною пропозицією про укладання додаткового договору до кредитного договору №07.03.2025-100001357 (кредитної лінії) від 07.03.2025, підписаної одноразовим ідентифікатором А878, примірною пропозицією про укладання додаткового договору до кредитного договору №07.03.2025-100001357 (кредитної лінії) від 07.03.2025, підписаної одноразовим ідентифікатором К878, паспортом споживчого кредиту до примірною пропозицією про укладання додаткового договору до кредитного договору №07.03.2025-100001357 (кредитної лінії) від 07.03.2025, підписаної одноразовим ідентифікатором А388, примірною пропозицією про укладання додаткового договору до кредитного договору №07.03.2025-100001357 (кредитної лінії) від 07.03.2025, підписаної одноразовим ідентифікатором К388 (а.п.29-31, 28, 32-33, 30-31, 3, 31-32, 33-34,34-35, 35-36,36-37,37-38, 38,39).
Відповідно до умов кредитного договору, ТОВ «Споживчий центр» надало ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 20000,00 грн, шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 , яка була вказана позичальником при заповнені анкетних даних та у заявці, строком на 73 дні, з процентною ставкою відсотків річних у розмірі 0,64% за 1 день користування кредитом, неустойка - 300,00 грн нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 29280,00 грн, орієнтовна реальна річна процентна ставка 885,49%, загальні витрати за споживчим кредитом - 9280,00 грн (а.п.59).
Пунктом 3.1. договору передбачено, що Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти, комісію (комісії), якщо така (такі) передбачена (передбачені) умовами Договору.
Відповідно до пункту 3.2. договору передбачено, що Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення особистих потреб, не пов`язаних із підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Позичальник зобов`язується не використовувати Кредит для участі в азартних іграх та не здійснювати перерахування кредитних коштів на рахунки організаторів азартних ігор..
Згідно з пунктом 4.1. договору передбачено, що кредитор надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності та повороткості.
Відповідно до пункту 4.3. договору передбачено, що днем надання кредиту вважається день списання відповідної суми коштів з рахунку кредитора, а днем погашення кредиту/сплати платежу - день надходження коштів у касу кредитодавця готівкою або зарахування коштів на поточний рахунок кредитора, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитора. У випадку, якщо дата ініціювання платіжної операції з надання кредиту не співпадає з датою завершення цієї платіжної операції з надання кредиту, днем/датою надання кредиту є дата ініціювання цієї платіжної операції, якщо платіжн операція була завершена (навіть у випадку її завершення в пізнішу дату). Неможливість завершення ініційованої кредитором платіжної операції з надання кредити не з вини кредитора є скасувальною обставиною та призводить до припинення прав і обов`язків сторін за даним договором, включаючи обов`язки кредитодавця з надання кредиту. Неможливість видачі кредиту готівкою у зв`язку з нез`явленням позичальника для її отримання у дату надання/видачі кредиту зазначену в заявці, є скасувальною обставиною та призводить до припинення прав та обов`язків сторін за даним договором, включаючи обов`язок кредитодавця з надання кредиту. У випадку настання вказаних скасувальних обставин даний договір є розірваним та припиненим з дати надання/видачі кредиту, зазначеної в заявці у випадку перерахування коштів позичальником на поточний рахунок кредитодавця. Позичальник зобов`язаний забезпечити надходження коштів на останній день строку сплати платежу.
Пунктом 4.4. договору визначено, що сторони встановлюють, що проценти нараховуються з дня надання кредиту (включаючи безпосередньо день надання кредиту) включно до дати його фактичного повернення. У разі дострокового повного повернення кредиту позичальник у день цього повернення сплачує проценти за період фактичного користування кредитом (включаючи безпосередньо день надання кредиту). У разі дострокового часткового повернення кредиту у день повернення позичальник сплачує проценти за період фактичного користування всією сумою кредиту, а на залишок суми кредиту нараховуються проценти у загальному порядку, передбаченому договором.
ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за кредитним договором (оферти) (кредитної лінії) №07.03.2025-100001357 від 07.03.2025 виконало належним чином, перерахувавши на картковий рахунок відповідачки грошові кошти у розмірі 2000,00 грн, що підтверджується копіями довідок ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення» №1-0304 від 03.04.2026 (а.п.18-22), проте ОСОБА_1 у порушення умов кредитного договору, свої зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 25.03.2026 загальний розмір заборгованості відповідно до розрахунку становить 33920,00 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 20000,00 грн, заборгованість по відсотках - 6200,00 грн, заборгованість по неустойці - 7720,00 грн (а.п.23-25).
За правилом ч.1ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до ст.6ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1ст.627 ЦК України).
За змістом статей 626,628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2ст.639 ЦК України.)
Абзац другий ч.2ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205,207 ЦК України).
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1ст.1048 ЦК України).
Частиною другою ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно із п.6 ч.1ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п.12 ч.1 ст.3 Закону).
Відповідно до ч.3ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону).
Згідно із ч.6ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч.8ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномуст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначенимст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Укладення зазначеного кредитного договору та отримання коштів у сумі 20000,00 грн відповідачем не заперечується.
ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за кредитним договором виконав, а відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, допустивши прострочення сплати визначених кредитним договором строкових платежів.
Встановивши вказані обставини та враховуючи, що між сторонами у справі виникли кредитні правовідносини, відповідач отримав кредитні кошти, але в порядку та на умовах договору не повернув їх, тому суд приходить до висновку, що у матеріалах справи наявні докази отримання відповідачем грошових коштів у розмірі 20000,00 грн та відсутні докази погашення заборгованості.
Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, проценти за користування кредитом, неустойку та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором.
Визначаючи розмір заборгованості за відсотками, які підлягають стягненню з відповідачки, суд виходить з наступного.
Частиною 15ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»(у редакції, чинній станом на дату укладення кредитного договору),військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
Документами, що свідчать про статус військовослужбовця, є військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.
Матеріалами справи, а саме копією військового квитка серії НОМЕР_3 та довідкою Ф5 №3784/61/26 від 08.05.2026, підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була призвана на військову службу та проходить військову службу у в/ч НОМЕР_4 .
Отже, станом на дату укладення кредитного договору 07.03.2025 відповідачка була військовослужбовцем та у зв`язку з цим має право на визначені ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» пільги, гарантії та компенсації, зокрема, право на звільнення від обов`язку сплачувати відсотки за користування кредитом.
Ураховуючи наведене, заявлена позивачем вимога про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 6200,00 грн є безпідставною і задоволенню не підлягає.
При цьому, суд не погоджується із нарахування позивачем неустойки за неналежне виконання зобов`язання боржником.
Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на даний час.
Відповідно до п.18 Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Як зазначалося, кредитний договір укладено під час дії воєнного стану, отже на правовідносини, які склались між сторонами поширюється дія п.18 Перехідних положень ЦК України.
Також Верховний Суд у своїй постанові від 31 січня 2024 року №183/7850/22(61-14740св23) виклав тлумачення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а саме, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч.2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Аналогічних висновків Верховний Суд дійшов, зокрема, у постановах від 04 червня 2025 року у справі № 752/30967/21, 12 лютого 2025 року у справі №758/5318/23.
Отже, суд вважає, що нарахування позивачем неустойки у розмірі 7720,00 грн є неправомірним, а тому задоволенню не підлягає.
Відповідачка просила врахувати здійснені нею платежі під час проходження служби в рахунок погашення тіла кредиту у розмірі 20 000,00 грн, а саме: 5 580,00 грн від 05.04.2025, 6 710,00 грн від 08.05.2025, 7 050,00 грн від 07.06.2025, 2 790,00 грн від 08.07.2025 та 5 180,00 грн від 15.08.2025, що загалом становить 27 310,00 грн, проте зазначені платежі відображені у розрахунку заборгованості, наданому позивачем, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що розрахунок заборгованості є належним та вірним, а доводи відповідачки у цій частині є необґрунтованими.
За таких обставин, оскільки доведено обставину отримання відповідачкою грошових коштів у порядку та на умовах, що визначені укладеним договором і взяті на себе зобов`язання у повному обсязі не виконала, у передбачені в договорі строки грошові кошти (кредиту) не повернула, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість в розмірі 2000,00 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту.
Відповідно до ч.1ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Звернення відповідачки щодо звільнення її як військовослужбовця від сплати судового збору задоволенню не підлягає, оскільки справи про стягнення заборгованості за кредитним договором розглядаються в загальному порядку цивільного судочинства і не належать до категорії справ, які автоматично звільняють військовослужбовця-відповідача від сплати судового збору на користь позивача. Військовослужбовці можуть бути звільнені від сплати судового збору лише у справах, пов`язаних із захистом їхніх прав як військовослужбовців (наприклад, оскарження рішень щодо проходження служби, соціального захисту, пенсій, виплат тощо), і лише за умови, що вони мають відповідний статус (наприклад, учасника бойових дій).
Тому, позивачем заявлені позовні вимоги на загальну суму 33920,00 грн, однак позов підлягає задоволенню на суму 20000,00 грн, тобто на 57%, тому й сума судового збору, яка підлягає стягненню, складає 1517,57 грн.
На підставі наведеного та Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронний цифровий підпис», Закону України «Про захист прав споживачів», 6,204-205,207,512,514,516,526,530,610,612,625-629,634, 638-630,642,1049,1050,1054,1083 ЦК України, керуючись ст.2,12,13,81,134,141247,258,259,263-265,268,273,280-282,284,352,354-355 ЦПК України ЦПК України, суд 

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (код ЄДРПОУ - 37356833, юридична адреса: вул.Саксаганського, буд.133-А, м.Київ, 01032), представниця позивача - Оболонкова Юлія Вікторівна (РНОКПП - НОМЕР_5 , юридична адреса: вул.Саксаганського, буд.133-А, м.Київ, 01032), до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_6 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», код ЄДРПОУ - 37356833, заборгованість за кредитним договором №07.03.2025-100001357 від 7 березня 2025 року у розмірі 20000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_6 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», код ЄДРПОУ - 37356833, судовий збір у розмірі 1517 (тисячі п`ятсот сімнадцять) гривні 57 копійок. 

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного заочного рішення. 

Повне заочне рішення складено 09.06.2026.

Позивач, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя  Анна КОРОТКА