Дата документу 28.04.2026
Справа № 501/3525/25
2/501/293/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2026 року Чорноморський міський суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Пушкарського Д.В.,
за участю:
секретаря судового засідання – Карпової Ю.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Чорноморського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -
В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Дубінчук Ж.М. звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача борг за договором позики від 17.01.2020 у розмірі 199732,80 грн., що еквівалентно 4800,00 доларів США, та судові витрати у справі.
Позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 17.01.2020 передав ОСОБА_2 в борг грошові коти у розмірі 6000,00 доларів та остання зобов`язалась їх повернути до серпня 2020 року.
В серпні 2020 року відповідачка повернула позивачу 500,00 доларів США, в серпні 2021 року - повернула 500,00 доларів США та в серпні 2022 року - повернула ще 200,00 доларів США. Таким чином, загальна сума повернутих грошових коштів складає 1200,00 доларів США., а залишок боргу - 4800,00 доларів США.
На протязі 2022 року позивач неодноразово звертався до відповідачки з проханням повернути борг на що та відповідала, що грошей немає, так як розпочалась війна а з травня 2025 року взагалі перестала відповідати на телефонні дзвінки.
Представник позивача, керуючись ст.ст. 202, 533, 526, 626, 1046, 1047 ЦК України просила суд задовольнити позовні вимоги.
Відповідачка в судове засідання не прибула, про наявність в провадженні суду цивільної справи №501/3525/25 в якій вона є відповідачем їй відомо, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.17). В судове засідання не прибула, відзив на позовну заяву не надала та не повідомила про причини неявки.
Відповідно до положень ст.280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У статті 15 Цивільного кодексу України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Звертаючись до суду з вказаним позовом, представник позивача в позовній заяві вказує, що 17.01.2020 ОСОБА_1 передав в борг ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 6000,00 доларів США, які остання зобов`язалась повернути до серпня 2020 року, про що було складено розписку.
Ст.1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
ч.2 ст.1047 ЦК України визначає, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
На підтвердження права вимоги до відповідача позивачем надана копія розписки в якій вказано, що ОСОБА_2 взяла в борг суму в розмірі 6000,00 доларів США, зобов`язується повернути до серпня місяця 2020 року. Дата розписки - 17.01.2020 (а.с.9).
Ч.1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
В наданій, як доказ, розписці відсутні відомості про позикодавця (кредитора), тобто, відсутня інформація у кого саме ОСОБА_2 отримала в борг грошові кошти в сумі 6000,00 доларів США.
Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 11.11.2015 у справі № 6-1967цс15, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.
Розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів.
Тому у справах про стягнення боргу за договором позики позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання, а суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов (постанова ВС України від 08.07.2019 у справі №524/4946/16-ц).
Зі змісту наданої позивачем розписки не вбачається отримання відповідачем грошових коштів у сумі 6000,00 доларів США саме від позивача ОСОБА_1 . Так само, відсутня інформація про обов`язок повернення вказаних грошових коштів ОСОБА_1 .
Ст.76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Ч.1 ст.77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Ст. 79 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Ст.80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Враховуючи, що, позивачем ОСОБА_1 не надано суду доказів виникнення у нього права вимоги до відповідача ОСОБА_2 щодо виконання боргового зобов`язання за розпискою від 17.01.2020, то суд дійшов висновку, що позовні вимоги необгрнутовані та недоведені, у зв`язку з чим не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.263-265, 280-289 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, – відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя