П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/30349/25	

Суддя першої інстанції: Василяка Д.К.
Час та місце ухвалення судового рішення «--:--»: м. Одеса
Повний текст судового рішення складений: 28.11.2025

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Крусяна А.В.,
суддів Дегтярьової С.В., Яковлєва О.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В:
05.09.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії щодо не виплати йому грошових коштів за рішенням суду з перерахунку пенсії; стягнення компенсації понесених втрат частини пенсії у розмірі 72133,41грн.; встановлення судового контролю за виконання рішення суду шляхом зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області подати звіт про виконання судового рішення. 
В обґрунтування позовних зазначено, що на виконання судового рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/3832/22 від 20.02.2022 (перерахунок пенсії з 01.12.2019 з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, зазначених у довідці ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» від 12.08.2021), пенсійний орган здійснив перерахунок пенсії позивача та, за період з 01.12.2019 по 30.09.2022, сума пенсії до виплати становить 199187,87грн. Також, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/187/24 від 08.04.2024 (здійснення нарахування та виплати щомісячної доплати на підставі постанови КМУ №713 з 01.10.2022) нараховано заборгованість у розмірі 42000грн. На думку позивача, оскільки рішення на момент подання позову не виконані відповідачем, суми заборгованості не виплачені, тому у нього виникло право на отримання компенсації втрати частини доходу (пенсії) у розмірі 72133,41грн. Суму компенсації позивач розрахував як інфляційні витрати за період з 2022 по 2025 роки.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.11.2025 у задоволенні позову відмовленою. При вирішенні справи, суд першої інстанції зазначив, що Закон України №2050-III пов`язує виплату компенсації до виплати заборгованості, яка їй передує. Оскільки заборгованість на виконання судових рішень у справах №420/3832/22, №420/187/24 позивачу не виплачена, суд першої інстанції дійшов висновку, що останній не набув права на отримання компенсації втрати таких доходів, відповідно, у відповідача не виникло обов`язку щодо нарахування та виплати такої компенсації. 
Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про задоволення позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що відповідачем не виконуються судові рішення у справах №420/3832/22, №420/187/24, суми заборгованості, що виникли внаслідок перерахунку пенсії залишаються невиплаченими. Вказані обставини, на думку позивача, є підставою для виплати йому компенсації втрати частини пенсії. Також, позивач просить встановити судовий контроль за виконанням судового рішення у даній справі. 
Розгляд апеляційної скарги у справі здійснюється апеляційним судом у змішаній формі відповідно до п.112 Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя 17.08.2021 №1845/0/15-21.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню. 
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» №2262-ХІІ.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/3832/22 від 20.06.2022, зокрема зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області вирішити питання про перерахунок та виплату ОСОБА_1 основного розміру пенсії з 01.12.2019 на підставі нової довідки від 12.08.2021 №33/36-2993 про розмір грошового забезпечення за листопад 2019, наданою Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області». /а.с.13-16/
10.09.2024 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області, в якій просив надати роз`яснення з виплати нарахованої доплати на виконання судового рішення у справі №420/3832/22. /а.с.18/
21.09.2022, на заяву позивача, ГУ ПФУ в Одеській області листом повідомило, що 20.09.2022 здійснено перерахунок пенсії з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області» від 12.08.2021 №33/36-2993. Розмір пенсії з 01.10.2022 становитиме 13009,53грн. Виплата нарахованої доплати пенсії за період з 01.12.2019 по 30.09.2022 в сумі 199187,87грн. буде здійснена після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду з Державного бюджету України. /а.с.17/
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/187/24 від 08.04.2024, зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області провести нарахування та здійснити виплату ОСОБА_1 щомісячну доплату у розмірі 2000грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», починаючи з 01.10.2022. /а.с.20-22/
18.06.2024 відповідач здійснив позивачу перерахунок пенсії з 01.10.2022, з 01.07.2024 розмір пенсії становить 17664,49грн., що підтверджується протоколом перерахунку пенсії. Сторонами не заперечується, що невиплачена сума заборгованості за вказаним рішенням становить 42000грн. 
Позивач, не погоджуючись із діями ГУ ПФУ в Одеській області щодо несвоєчасної виплати заборгованості пенсії, яка виникла внаслідок перерахунку пенсії на виконання судових рішень, вважаючи, що набув право на виплату компенсації понесених втрат частини пенсії, звернувся до суду з даним позовом.
Перевіривши матеріали справи, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог, виходячи з наступного.
Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовано Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 №2050-III (надалі - Закон України №2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 (надалі - Порядок №159).
Згідно ст.1 Закону України №2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
За приписами ст.2 Закону України №2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому вищезазначеному законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
Згідно приписів ст.ст.3, 4 Закону України №2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
Відповідно до п.1 Порядку №159 дія цього Порядку поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року (п.2 Порядку №159).
За змістом п.3 Порядку №159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, пенсія (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).
Згідно п.4 Порядку №159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.
Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Приклади обчислення суми компенсації наведено у додатку.
Дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата). При цьому право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати.
Компенсація за порушення строків виплати доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у даному випадку - органом прокуратури) добровільно чи на виконання судового рішення.
Так, у подібних правовідносинах у постанові від 15.08.2018 у справі №653/3356/17 Верховний Суд дійшов висновку, що наведене нормативне регулювання не встановлює першочерговості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.
Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.
Використане у ст.3 Закону №2050-ІІІ та п.4 Порядку формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.
Отже, основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст.46 Закону №1058-IV, ст.2 Закону України №2050-ІІІ та Порядком, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Водночас, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.
З матеріалів справи вбачається, що основні суми доходу, нараховані на виконання судових рішення у справах №420/3832/22, №420/187/24 не виплачені позивачу, що не заперечується сторонами.
Таким чином, оскільки, суми перерахованої пенсії не виплачені, а компенсація втрати частини доходів відповідно до Закону України №2050-ІІІ та Порядку №159 здійснюється в день виплати основної суми доходу, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. 
Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 19.06.2025 у справі №580/11000/23, від 14.05.2025 у справі №160/672/24, від 24.07.2024 у справі №520/2674/2020, в яких зазначено, що основними умовами для виплати суми компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та виплата нарахованих доходів. Виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу. Тобто виплата компенсації втрати частини доходів пов`язана з виплатою основної суми доходу.
За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому у відповідності до ст.316 КАС України не вбачає підстав для його скасування.
Судові витрати відповідно до ст.139 КАС України розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст.139, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2025 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.
Суддя-доповідач 		А.В. Крусян	
Судді	  	С.В. Дегтярьова   О.В. Яковлєв