Справа №752/7227/25
Провадження №2/752/2527/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2026 року        м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді Кордюкової Ж.І.,
за участю секретаря Шененка В.В.,
прокурора    Годуєва Л.Е., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою керівника Подільської окружної прокуратури міста Києва Ходаківського Сергія в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Керівник Подільської окружної прокуратури міста Києва Ходаківський Сергій в інтересах держави в особі Київськогої міської ради звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в провадженні відділу поліції в річковому порту Київ ГУНП у м.Київ перебувало кримінальне провадження за №12022100160000011 від 14.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України.
Вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 05.12.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України.
13.07.2022 близько 17-00 год. за адресою: м. Київ, вул. Промислова, буд. 4, на земельній ділянці із кадастровим номером 8000000000:90:116:0025 ОСОБА_1 здійснив незаконне видобування корисних копалин місцевого значення - піску загальним об`ємом 1798,59 м3.
Крім того, в ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встновлено, що зразок піску, який відібраний із котловану за адресою: м. Київ, вул. Промислова, буд. 4, являє собою природні середньозернисті піски, які відповідно до Постанови КМУ від 12.12.1994 №827 входять до переліку корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення (висновок грунтознавчої експертизи від 10.08.2022 № 20271/22-34/21221/21224/22-34)
За інформацією, наданою Державною екологічною інспекцією Столичного округу від 09.09.2022, загальний збиток, заподіяний державі внаслідок самовільного користування надрами становить 2295129 грн.
Правильність здійсненого розрахунку підтверджено висновком експерта від 26.10.2022 за результатами проведення судової економічної експертизи у кримінальному провадженні №12022100160000011 від 14.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України. 
Таким чином, шкода у розмірі 2295129 грн., заподіяна державі внаслідок порушення вимог законодавства про використання та охорону надр при самовільному користуванні надрами, підлягає стягненню з ОСОБА_1 .
Незважаючи на це, у добровільному порядку вищевказана сума збитків є невідшкодованою по даний час, а Київською міською радою не було ініційовано їх стягнення у примусовому порядку. 25.02.2025 Подільською окружною прокуратурою міста Києва скеровано запит в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» до Київської міської ради щодо того, вживались Київською міською радою заходи про стягнення вищевказаної шкоди.
Листом від 04.03.2025 Департамент захисту довкілля та адаптації змін до клімату виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повідомив прокуратуру, що Київська міська рада не заперечує проти вжиття Подільською окружною прокуратурою міста Києва заходів захисту державних інтересів за вказаним фактом.
Таким чином, ні в ході досудового розслідування, ні під час судового провадження, ні після винесення вироку суду, ані після того, як було скеровано відповідний лист окружною прокуратурою, Київською міською радою не вжито жодних заходів, в тому числі представницького характеру, щодо стягнення збитків в сумі 2295129 грн. з ОСОБА_1 . 
З огляду на наведене Подільська окружна прокуратура міста Києва вважає за необхідне звернутись до суду з позовом в інтересах держави в особі Київської міської ради.
Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України (30%) та бюджету міста Києва (70%) шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, внаслідок незаконного видобутку корисних копалин у розмірі 2295129 грн.
21.04.2025 постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено її розгляду в порядку загального позовного провадження.
02.07.2025 постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду.
Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався.
За останнім відомим місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, рекомендоване повідомлення повернулося на адресу суду зі статусом відправлення «доставлено».
Зважаючи на неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5 ст. 279 ЦПК України.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.
Згідно з вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 05.12.2024 у справі №752/16942/22 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального проавопорушення, передбаченого ч.3 ст. 240КК України та призначене відповдіне покарання.
Вирок до суду апеляційної інстанціії не оскаржувався та набрав законної сили.
Циивільний позов в кримінальному провадженні не пред`являвся.
Так, у вироку встановлено, що 12.07.2022 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за усною домовленістю з представниками ТОВ «Автобудкомпані» у ранковий час прибули за адресою: вул. Промислова, 4, у м. Києві з метою проведення підготовчих робіт (розчистки території) для будівництва на вказаній ділянці додаткового виїзду з твердим покриттям. Під час роботи повинні були використовувати техніку ТОВ «Автобудкомпані», а саме: вантажний самоскид «Камаз», н.з. НОМЕР_1 , та екскаватор «JCB JS220 LS» н.з. НОМЕР_2 . 
Під час виконання вказаних робіт ОСОБА_2 , керуючи екскаватором, здійснив розчистку території та зняв верхній шар ґрунту, після чого ОСОБА_1 виявив під ним пісок, та у останнього виник злочинний умисел на незаконне видобування піску з корисливих мотивів, про що він повідомив ОСОБА_2 . Отримавши згоду останнього, вони домовились, про те, що ОСОБА_2 за допомогою екскаватора видобуде пісок та грузить його на самоскид, а ОСОБА_1 вивозить пісок на сусідню територію, розташовану по АДРЕСА_1 .
У період часу з 10 год 12.07.2022 по 17 год 13.07.2022 ОСОБА_1 , за попередньою домовленістю із ОСОБА_2 , порушуючи правила охорони надр, їх видобування, передбачені положеннями Кодексу України про надра (ст. 16, 19, 20, 56), якими встановлені правила ліцензування діяльності з видобування надр тощо, а також ст. 57, 125, 126 Земельного кодексу України, які встановлюють порядок виникнення права використання земельної ділянки, не маючи спеціального дозволу на роботу з видобутку корисних копалин, діючи умисно та переслідуючи корисливий мотив, незаконно видобув природній середньозернистий пісок - який є корисною копалиною місцевого значення, об`ємом 2099,02 куб.м., що відповідно до примітки ст. 240 КК України відповідає великому розміру, оскільки вартість вказаного об`єму корисних копалин визначена у 2292129 грн.
Суд визнав винуватим ОСОБА_1 у незаконному видобуванні корисних копалин місцевого значення у великому розмірі, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 240 КК України.
Згідно з листом Державної екологічної інспекції Столичного округу від 09.09.2022 №2/3/6/2-27/1707 загальний збиток, заподіяний державі внаслідок самовільного користування надрами ТОВ «Автобудкомпані» за адресою: м. Київ, вул. Промислова, б. 4, становить 2295129 грн.
Згідно з висновоком судового експерта від 26.10.2022 за результатами проведення судової економічної експертизи у кримінальному провадженні №12022100160000011 від 14.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України, підтверджена правильність висновків Державної екологічної інспекції Столичного округу від 09.09.2022 №2/3/6/2-27/1707 щодо розрахунку розміру шкоди, внаслідок самовільного користування надрами (пісок) в частині завдання збитків Державі на суму 2295129 грн.
Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди.
Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.
Частиною 1 ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України).
Згідно ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
У частині першій статті 81 ЦПК України закріплено загальне правило розподілу обов`язків з доказування, а саме: кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків наявності підстав звільнення від доказування.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Частиною 1 ст. 65 Кодексу України про надра визначено, що порушення законодавства про надра тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову і кримінальну відповідальність згідно з законодавством України.
Пунктом з) ч. 2 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні у самовільному спеціальному використанні природних ресурсів.
В судовому засіданні було встановлено та підтверджено належними та достатніми доказами, що відповідач вчинив кримінальне правопорушення, передбачений ч.3 ст. 240 КК України, внаслідок якого Державі були спричинені збитки внаслідок самовільного користування надрами (пісок) на суму 2295129 грн. Отже, відповідач повинен відшкодувати зазначені збитки на користь Держави в повному обсязі.
Вирішуючи питання про стягнення матеріальної шкоди, суд зауважує, що обов`язок доказування розміру матеріальної шкоди покладається на позивача.
Розмір збитків був розрахований Державною екологічною інспекцією Столичного округу, яка в листі від 09.09.2022 №2/3/6/2-27/1707 визначила, що внаслідок самовільного користування надрами їх розмір становить 2295129 грн.
Правильність цього розрахунку була підтверджена висновоком судового експерта від 26.10.2022 за результатами проведення судової економічної експертизи у кримінальному провадженні №12022100160000011 від 14.07.2022.
Отже, суд вважає, що заявлений до стягнення розмір збитку прокурором підтверджений належними та достатніми доказами та відповідачем не спростований. 
Пунктом 7 ч.3 ст. 29 Бюджетного кодексу України встановлено, що джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 1 частини другої статті 67-1 цього Кодексу) є, зокрема, 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.
Пунктом 4 ч.4 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України встановлено, що до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать, зокрема, 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до бюджетів місцевого самоврядування (крім бюджетів міст Києва та Севастополя) - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.
Отже, сума збитків, які стягуються з відповдіача на користь держави підлягають розподілу між Державним бюджетом та бюджетом м. Києва в розмірі 30% та 70%, відповідно.
Враховуючи обставини, встановлені під час розгляду справи у сукупності з наданими доказами, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, що має наслідком їх задоволення в повному обсязі.
Вирішуючи питання про розподліл судових витра, суд враховує, що за змістом п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в розмірі 34381,94 грн. (2295129 грн. х 1,5% = 34381,94 грн.)
Керуючись ст.ст. 12-13, 81, 141, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 354-355 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

Позовні вимоги керівника Подільської окружної прокуратури міста Києва Ходаківського Сергія в інтересах держави в особі Київської міської ради задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України 30% та бюджету міста Києва 70% шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, внаслідок незаконного видобутку корисних копалин в розмірі 2295129 (два мільйони двісті дев`яносто п`ять тисяч сто двадцять дев`ять) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати в розмірі 34381 (тридцять чотири тисячі триста вісімдесят одну) грн. 93 коп.
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення в повному обсязі складено 19.06.2025.
Позивач: керівник Подільської окружної прокуратури міста Києва Ходаківський Сергій, місцезнаходження:. м. Київ, вул. Костянтинівська, буд. 19-Б, в інтересах Київської міської ради (м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36, ЄДРПОУ 22883141.
Відповідач: ОСОБА_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Рішення складене 08.05.2026.
Суддя         Ж. І. Кордюкова