ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 615/2423/25
Номер провадження 22-ц/818/2635/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2026 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого судді - Мальованого Ю.М.,
суддів – Маміної О.В., Пилипчук Н.П., 
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Валківського районного суду Харківської області від 06 січня 2026 року в складі судді Токмакової А.П. по справі № 615/2423/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка навчається,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2025 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.
В обґрунтування позовних вимог зазначав, що сторони мають сина ОСОБА_3 , який наразі не працює, оскільки навчається на 3 курсі денного відділення Харківського фахового автотранспортного коледжу. Син постійно проживає разом з позивачем та перебуває на його утриманні. Відповідач ніякої допомоги сину не надає. Витрати на утримання сина складаються із придбання одягу, продуктів харчування, плати за проїзд до місця навчання, витрат на канцелярські товари для навчання та необхідне обладнання (мобільний телефон, комп`ютер, монітор, принтер і т.д.), а також на оплату комунальних послуг та інше. Позивач, як інвалід ІІІ групи, отримує пенсію в розмірі 2631,00 грн. Відповідач є працездатною особою, проте постійного працевлаштування не має, має нерегулярний мінливий дохід, а тому має змогу платити аліменти на сина.
29 вересня 2025 року відповідач подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вважає, що позивачем не аргументовано, в тому числі доказами, потребу сина у матеріальній допомозі у зв`язку із продовженням навчання та склад витрат, необхідних для цього, враховуючи, що син навчається на денному відділенні дистанційно.
Наголосила, що витрати на придбання одягу та продуктів харчування мають місце в будь-якому випадку, тому не можуть бути враховані до витрат, пов`язаних з навчанням, в силу приписів норм законодавства, які регламентують порядок їх формування.
Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 06 січня 2026 року позов ОСОБА_2 – задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку із навчанням в Харківському автомобільно-дорожньому фаховому коледжу в розмірі 1500,00 грн щомісяця, починаючи стягнення з 10 вересня 2025 року до закінчення навчального закладу, тобто до 30 червня 2027 року.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як незаконне та необґрунтоване та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
У поданій апеляційній скарзі апелянт наводив доводи, аналогічні тим, що викладені в відзиві на позовну заяву. Зазначає, що судом не було встановлено, чи дійсно син сторін проживає разом з батьком. Також, судом першої інстанції не було з`ясовано обставини потреби сина у зв`язку з навчанням у матеріальній допомозі та наявність у відповідача можливості надавати таку допомогу. 
10 березня 2026 року від ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він вказує, що твердження відповідача, що син сторін проживає разом з нею не відповідає дійсності, оскільки місце реєстрації не є безумовним фактом проживання ОСОБА_3 з матір`ю. Натомість, позивачем було надано акт сумісного проживання № 41 від 06 червня 2025 року, в якому за показаннями свідків, син сторін проживає з батьком. Акт відповідає вимогам закону, є не оскарженим відповідачем та не скасованим у встановленому законом порядку. Також, до суду не було надано доказів скрутного матеріального становища ОСОБА_1 , що унеможливлювало б утримання нею свого повнолітнього сина, який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. 
Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Валківського районного суду Харківської області від 06 січня 2026 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі частини 1 статті 369 ЦПК України.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх доведеності на основі встановлених обставин по справі. 
Судова колегія не може у повному обсязі погодитись з такими висновками, на підставі наступного.
Як встановлено матеріалами справи, сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис № 05 від 02 серпня 2007 року.
Згідно довідки № 1633 від 08 вересня 2025 року, ОСОБА_3 є студентом 3 курсу, групи 31-Ор, спеціальності 275 «Транспортні технології (на автомобільному транспорті» (Організація та регулювання дорожнього руху») денного відділення Харківського автомобільно-дорожнього фахового коледжу І рівня акредитації (фаховий молодший бакалавр) за регіональним замовленням (дистанційно). Рік вступу 2023, наказ від 29 липня 2023 року № 01-05/277. Дата закінчення коледжу 30 червня 2027 року.
Відповідно до паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 , реєстрація місця проживання ОСОБА_2 з 10 березня 1999 року значиться за адресою: АДРЕСА_1 .
З акту обстеження сумісного місця проживання № 41 від 06 червня 2025 року, складеного головним спеціалістом Бровко В.В. в присутності свідків – сусідів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 позивач фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом із сином ОСОБА_3 .
Позивач отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи за загальним захворюванням, що підтверджується даними пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 від 09 липня 2025 року, термін дії до 30 квітня 2026 року.
Із наданих відповідачем доказів, за період з січня 2025 року по липень 2025 року будь-якого доходу не отримувала, про що свідчать відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору від 19 вересня 2025 року.
За інформацією з Державного реєстру речових право на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 25 вересня 2025 року, будь-які об`єкти нерухомості у приватній власності відповідача відсутні.
З 26 жовтня 2022 року по 21 листопада 2022 року відповідач перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП ХОР «ОКЛ», де проведено оперативне втручання (виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 9.11748), продовжила лікування з 19 травня 2025 року по 27 травня 2025 року (виписка із медичної карти стаціонарного хворого №9.9490).
Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів.
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
За змістом ч. 1 ст. 199 СК України батьки зобов`язані утримувати повнолітню дочку, сина які продовжують навчання, до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
При цьому, СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи донці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина.
Таким чином, встановивши необхідність у додатковій матеріальній допомозі, зумовленій платним навчанням та супутніми витратами, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідач зобов`язана надавати таку допомогу сину, який продовжує навчатися.
Проте судом першої інстанції не в повній мірі надано оцінку наданим по справі доказам та не встановлено спроможність відповідача сплачувати аліменти у розмірі, визначеному оскаржуваним рішенням.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач офіційно не працює, доходів не отримує, нерухомістю не володіє, має значні проблеми зі здоров`ям.
Враховуючи, що син відповідача, ОСОБА_3 , є повнолітнім, який продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, беручи до уваги, що відповідач не надала достатньо доказів про свою непрацездатність, а також приймаючи до уваги те, що відповідно до ст. 141 СК України, батько та мати мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини, а відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, колегія суддів вважає, що аліменти у розмірі 1000,00 грн будуть достатніми для належного утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та відповідатимуть реаліям сьогодення.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.
Оскільки апеляційну скаргу задоволено частково, з урахуванням сплати ОСОБА_1 мінімального розміру визначеного законом судового збору, сплачений за апеляційну скаргу судовий збір залишається за відповідачем.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Валківського районного суду Харківської області від 06 січня 2026 року змінити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку із навчанням в Харківському автомобільно-дорожньому фаховому коледжу в розмірі 1000,00 грн щомісяця, починаючи стягнення з 10 вересня 2025 року до закінчення навчального закладу, тобто до 30 червня 2027 року.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.
Повне судове рішення складено 19 травня 2026 року 

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук