Справа № 946/2063/26 
Провадження № 2/946/3023/26  

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2026 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого судді – Бурнусуса О.О.,
за участю: секретаря судового засідання – Коробко О.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 на час відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 . А також, просив визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на земельну ділянку площею 2,0000 га, яка розташована на території Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (за межами населеного пункту), передану для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер – 5122082900:01:004:0420. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за у зв`язку із тим, що позивачем було пропущено строк для прийняття спадщини. 
В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просить позов задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. 
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.05.2026 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.
Судом було встановлено, що ОСОБА_2 належала земельна ділянка площею 2,0000 га, яка розташована на території Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (за межами населеного пункту), передану для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер – 5122082900:01:004:0420, що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 268719132 від 03.08.2021 року. 
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 18.06.2025 року, виданого Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Після смерті ОСОБА_2 відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина, до якої входить вищезазначене спадкове майно. 
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідковою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 83664754 від 18.12.2025 року згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені ОСОБА_2 відсутня.
Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Спадкоємців за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_2 немає. 
Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця його баба та дід, як з боку батька, так і з боку матері. 
Спадкоємцем за законом другої черги після смерті ОСОБА_2 є його дідусь ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження матері ОСОБА_2 , ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 від 12.05.2005 року, повторно виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по Ізмаїльському району Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, де батьком ОСОБА_3 зазначений ОСОБА_1 , свідоцтвом про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 від 24.06.1999 року, виданого виконавчим комітетом Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в якому матір`ю ОСОБА_2 зазначена ОСОБА_3 , повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_2 № 00055431272 від 18.12.2025 року, в якому матір`ю ОСОБА_2 зазначена ОСОБА_3 , а відомості про батька дитини зазначені відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері). 
Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Так, судом встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 на час відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , який підтверджено довідкою наданою старостою Кислицького старостинського округу Саф`янівської сільської ради від 18.03.2026 року за № 202, згідно якої відповідно до запису в погосподарській книзі № 0946 – 1 в АДРЕСА_1 , був зареєстрований – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 – помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , але постійно мешкав без реєстрації в АДРЕСА_1 разом з дідусем – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Таким чином, ОСОБА_1 вважається таким, що фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України. 
Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.
Враховуючи викладене, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майнота право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.
Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. 
Керуючись ст. ст. 12, 13, 133, 259, 263-265 ЦПК України, суд,- 
ВИРІШИВ:
Позов  ОСОБА_1 (РНОКПП – НОМЕР_4 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) до Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (розташована за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Саф`яни, вул. Грушевського, 85, код ЄДРПОУ - 04379433) про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно– задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 на час відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 . 
Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на земельну ділянку площею 2,0000 га, яка розташована на території Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (за межами населеного пункту), передану для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер – 5122082900:01:004:0420. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 23 червня 2026 року.

Суддя: 	О.О.Бурнусус