Справа № 420/9284/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,– 

В С Т А Н О В И В:
До Одеського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУ ПФУ), в якому позивач просить суд:
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ щодо зменшення основного розміру його пенсії з 74% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення при проведенні її перерахунку з 01.01.2018 року та зобов`язати ГУ ПФУ провести з 01.01.2018 року перерахунок та виплату основного розміру пенсії ОСОБА_1 виходячи із основного розміру пенсії 74% грошового забезпечення, з урахуванням раніше проведених виплат;
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ щодо відмови в проведенні з 01.04.2019 року перерахунку та виплати (із врахуванням раніше виплачених сум) основного розміру його пенсії на підставі оновленої довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 23.01.2026 № ЮО88076 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року у відповідності до вимог ст.ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 р. №2262-ХІІ, ст. 9 Закону України від 20.12.1991 р. №2011-XII та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. №704 з урахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) і премії та зобов`язати ГУ ПФУ провести з 01.04.2019 року перерахунок та виплату основного розміруйого пенсії, виходячи із основного розміру пенсії 74% грошового забезпечення, згідно оновленої довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 23.01.2026 № ЮО88076 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року у відповідності до вимог ст.ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 р. №2262-ХІІ , ст. 9 Закону України від 20.12.1991 р. №2011-XII та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. №704, з урахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) і премії, з урахуванням раніше проведених виплат;
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ щодо відмови провести перерахунок та виплату йому пенсії з 01.01.2018 по 31.12.2019 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 та зобов`язати ГУ ПФУ здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 по 31.12.2019 з урахуванням 100% суми підвищення, визначеного станом на 01.03.2018, з урахуванням проведених раніше виплат.
Позивач зазначив, що він перебуває на обліку в ГУ ПФУ та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України №2262-ХІІ від 09.04.1992 "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі – Закон №2262-ХІІ). 
З 01.01.2018 року йому пенсія перерахована на підстави Постанови КМУ «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» №103 від 21.02.2018 (далі - постанова КМУ №103) виходячи з наступних сум грошового забезпечення: посадовий оклад; оклад за військове звання; процентна надбавка за вислугу років, тобто не були включені додаткові види грошового забезпечення. Однак при обчисленні розміру пенсійної виплати відповідач зменшив відсоткове значення сум грошового забезпечення з 74% до 70%.
Крім того, на виконання постанова КМУ №103 з 01.01.2018 року пенсія позивачу нарахована, але її виплату відповідач здійснював з урахуванням в 2018 році лише 50% підвищення пенсії, у 2019 році 75% підвищення пенсії, у 2020 році 100% підвищення пенсії.
Позивач також вказує, що 23.01.2026 року ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі – ІНФОРМАЦІЯ_3 ) за його заявою до ГУ ПФУ направлено довідку про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року. 
Позивач звернувся до відповідача із заявою щодо перерахунку пенсії з 01.01.2018 року виходячи з 74% сум грошового забезпечення та перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року з урахуванням 100 % сум підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року, проте ГУ ПФУ не здійснило йому перерахунок пенсії.
Позивач вважає таки дії відповідача протиправними, а також такими, що суперечать положенням Закону України №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у справах з побідних спірних правовідносин.
Ухвалою суду від 06.04.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено, що справа буде розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в електронній формі, враховуючи внесені зміни в КАС України, а саме частиною 9 ст.18 КАС України визначено, що суд проводить розгляд судової справи за матеріалами у формах, визначених Положенням про ЄСІТС та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Згідно з п.128 Розділу VII Перехідних положень Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) ЄСІТС, затвердженого Рішенням ВРП 17 серпня 2021 №1845/0/15-21 встановлено, що до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних у суді можливостей.
Представник ГУ ПФУ надав відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позову та зазначив, що ст.63 Закону України №2262-ХІІ посилається на Порядок № 45, яким встановлено, що перерахунок пенсій провадиться на умовах та в розмірах, передбачених КМУ. Після прийняття КМУ рішення про перерахунок пенсій формуються списки, на підставі яких готуються довідки відповідними уповноваженими органами.
До ГУ ПФУ надійшла оновлена довідка про розмір грошового забезпечення позивача. Представник вважає, що відсутні підстави для перерахунку пенсії на підставі повторно наданих довідок.
Представник відповідача також зауважує, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року по справі №826/3858/18, визнані протиправними та не чинними пункти 1, 2 постанови КМУ №103, проте КМУ рішення про зміну розміру грошового забезпечення та проведення перерахунку пенсії не приймалось, а тому довідка видана з порушенням Порядку.
Позивачу згідно з розрахунку 28 років вислуги відповідним відомством призначено пенсію за вислугу років, виходячи з основного розміру 74% грошового забезпечення.
Згідно ч.2 ст. 13 Закону України № 2262 максимальний розмір пенсії обчислений відповідно до цієї статті не повинен відповідних сум грошового забезпечення перевищувати 70%. З огляду на вищезазначені обставини, Головним управлінням було проведено перерахунок пенсії позивача з урахуванням основного розміру пенсії вже в розмірі 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення, що передбачено ст.13 Закону № 2262 в редакції на момент здійснення перерахунку. 
Також на думку представника відповідача позивачем пропущений строк звернення до суду.
Представник позивача подав відповідь на відзив, у якому зазначив, що зазначені відповідачем доводи у відзиві вважає необґрунтованими.
Справа розглянута у письмовому провадженні.
Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ та отримує пенсію відповідно до Закону України №2262-ХІІ.
Пенсія позивачу призначена з розрахунку 74% сум грошового забезпечення, що не заперечується сторонами по справі. 
На умовах та у розмірах, передбачених постановою КМУ №103, здійснено перерахунок пенсії. При проведенні перерахунку основний розмір пенсії з 01.01.2018 розрахований з грошового забезпечення, яке складено з посадового окладу, окладу за військове звання, процентної надбавки за вислугу. Таким чином, перерахунок пенсії позивача був здійснений зі складових грошового забезпечення, встановленого постановою КМУ №103, в нього не були включені всі додаткові види грошового забезпечення та знижений розмір пенсії до 70% грошового забезпечення.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року, залишеного без змін постановою суду апеляційної інстанції від 05.03.2029 року, визнані протиправними та не чинними пункти 1, 2 постанови КМУ №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою КМУ №103.
ООТЦКСП за заявою позивача виготовлено та направлено до ГУ ПФУ нову довідку станом на 05.03.2019 про його грошове забезпечення №ЮО88076 від 23.01.2026 року, проте ГУ ПФУ не здійснило перерахунок пенсії. 
Позивач також вважав, що йому пенсія повинна бути нарахована та виплачуватися з 01.01.2018 по 31.12.2019 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.
Заява позивача про здійснення йому перерахунку пенсії залишена без задоволення.
Позивач вважаючи порушеними його права звернувся до суду з даним позовом.
Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з наступного.
Частиною 1 статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Позивачу пенсія призначена з підстав, на умовах та у розмірі встановлених Законом №2262-ХІІ (в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії за цим Законом). 
Статтею 9 Закону №2011-ХІІ визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно із ч.2 ст.9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця (ч.3 ст.9 Закону №2011-ХІІ).
Так, ст. 43 Закону №2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано ст.63 Закону №2262-ХІІ, згідно із якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком №45, повідомляють орган ПФУ.
Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком. Згідно з абзацами 2,4 та 5 п. 2.6 Інструкції з організації роботи із соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України, затвердженої наказом МОУ від 31.12.2014 року №937, на обласні військові комісаріати покладаються: оформлення та подання до органів, що призначають пенсії, документів для призначення за Законом пенсій особам, звільненим з військової служби, та членам сімей померлих військовослужбовців і осіб, звільнених з військової служби; визначення розміру грошового забезпечення для обчислення і перерахунку пенсій органами, що призначають пенсії, відповідно до Закону №2262-ХІІ, постанови КМУ від 17.07.1992 року №393 та Порядку №45 і Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою правління ПФУ від 30.01.2007року№3-1. У разі якщо розмір грошового забезпечення на день призначення пенсій особам, звільненим з військової служби, та членам їх сімей змінився, обласний військовий комісаріат складає довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій згідно з нормами, що діють на день призначення пенсії за відповідною посадою.
Аналізуючи зазначені правові норми Верховний Суд в постанові від 17.12.2019 року по зразковій справі №160/8324/19, яка залишена без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2020 року, зробив правовий висновок, що з 05.03.2019 - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, оскільки з цієї дати військовослужбовці мають право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою №704 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ та ст.9 Закону №2011-ХІІ. Але до моменту отримання належної довідки від відповідача у пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії позивача.
Позивачу було перераховано пенсію з 01.01.2018 року з грошового забезпечення, яке складено з посадового окладу, окладу за військове звання, процентної надбавки за вислугу за довідкою, яка надійшла до ГУ ПФУ на виконання постанови КМУ №103.
По даній справі оновлена довідка про розмір грошового забезпечення позивача, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою №704 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та ст.9 Закону №2011-ХІІ, була уповноваженим органом направлена до ГУ ПФУ для перерахунку пенсії та відповідно до висновків Верховного Суду по зразковій справі з моменту отримання належної довідки у пенсійного органу виникає обов`язок з перерахунку пенсії позивача.
Проте відповідач протиправно та безпідставно не здійснив перерахунок пенсії позивача.
Згідно приписів частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. При цьому під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.
Зокрема, повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 245 КАС України. Відповідно до п. 4 ч. 2 цієї норми, у разі задоволення позову, суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на заявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норм) закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.
Суд по даній справі дійшов правового висновку про неправомірність бездіяльності ГУ ПФУ щодо не здійснення перерахунку пенсії позивача за оновленою довідкою позивача та обов`язок ГУ ПФУ здійснити перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 року за оновленою довідкою №ЮО88076 від 23.01.2026 року про грошове забезпечення станом на 05.03.2019 року, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Між тим відповідно до п.9 Постанови №45 Пенсійний фонд України та його головні управління мають право перевіряти правильність складення довідок, тобто вказані дії відповідача є його дискреційними повноваженнями. Розрахунок вислуги років та визначення розміру грошового забезпечення чи окремих його складових для обчислення/перерахунку пенсії здійснює уповноважений орган, проте дискреційними повноваженнями відповідача є перевірка правильності складання довідки та її складових. Пункт 9 Постанови №45 співвідноситься з повноваженнями ГУ ПФУ, визначеними в Положенні про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженому постановою правління Пенсійного фонду від 22.12.2014 року №28-2, зокрема щодо проведення планових та позапланових перевірок документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати. 
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не проведення перерахунку пенсії позивача за оновленою довідкою позивача №ЮО88076 від 23.01.2026 року про грошове забезпечення, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 та зобов`язання ГУ ПФУ здійснити перерахунок та виплату основного розміру пенсії з 01.04.2019 року позивачу на підставі нової довідки про грошове забезпечення №ЮО88076 від 23.01.2026 року станом на 05.03.2019 року, наданою ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Крім того, висновком суду є обґрунтованість позовних вимог позивача в частині щодо перерахунку пенсії з урахуванням 100% суми підвищення до пенсії визначеного станом на 01.03.2018 року.
При цьому суд в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України враховує правові висновки Верховного Суду в рішенні від 06.07.2022 року у справі №440/4978/19.
Верховний Суд не погодився з висновком суду першої інстанції, що позивач має право отримувати пенсію, перерахунок якої здійснено з 01.01.2018 на підставі Закону № 2262-ХІІ, з урахуванням 100 % виплати підвищення пенсії, з 05.03.2019, з огляду на таке.
Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12.03.2019 у справі №913/204/18, від 10.03.2020 у справі №160/1088/19).
Така ж правова позиція була неодноразово викладена й у постановах Верховного Суду України, зокрема у постанові від 10 лютого 2016 року у справі №537/5837/14-а, де суд зазначив, що, керуючись принципом законності та виходячи із визначених у ч.4 ст.9 КАС України (у редакції, чинній на час прийняття судових рішень) загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги учасникам бойових дій у 2014 році слід застосовувати не постанову Кабінету Міністрів України, а закон.
Отже, з урахуванням вимог ст.7 КАС, а також того, що Верховний Суд постановою від 12.11.2019 року у справі №826/3858/18 встановив, що пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку №45 є протиправними й такими, що не відповідають правовим актам вищої юридичної сили, суди у період чинності цих норм постанови Кабінету Міністрів України повинні застосовувати Закон № 2262-ХІІ (безвідносно до того, чи скасовані ці норми судом), хоч ці норми й не були скасовані на момент спірних правовідносин.
Така правова позиція була в черговий раз підтримана Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 09.06.2022 у справі №520/2098/19 (провадження 11-325апп21).
З огляду на викладене, позивач має право отримувати пенсію, перерахунок якої здійснено з 01.01.2018 на підставі Закону № 2262-ХІІ, з урахуванням 100 % виплати підвищення пенсії саме з 01.01.2018, а не з моменту набрання 05.03.2019 законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18.
Також, суду вважає обґрунтованими позовні вимоги позивача щодо неправомірного зниження розміру пенсії з 74% до 70% грошового забезпечення, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що при здійсненні перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 року ГУ ПФУ протиправно застосувало до пенсії позивача відсотковий її розмір – 70% грошового забезпечення.
Пунктом 8 розділу II Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI від 08.07.2011 року (далі Закон України №3668-VI), який набрав чинності з 01.10.2011 року, та пунктом 23 розділу II Закону України №1166-VII, який набрав чинності з 01.05.2014 року, до ч. 2 ст. 13 Закону України № 2262-ХІІ внесено зміни та відповідно цифри « 90» замінено цифрами « 80» та цифри « 80» замінено цифрами «70». 
Вказаними законами не змінені положення ст. 63 Закону №2262-ХІІ, якою встановлені підстави та порядок перерахунку пенсії військовослужбовцям, у зв`язку з чим доводи позивача є обґрунтованими. 
Вирішуючи спірні правовідносини в цій частині суд враховує правові висновки Верховного Суду викладені у постанові від 04.02.2019 року по справі №240/5401/18.
Верховний Суд, зокрема в постанові від 04.02.2019 року по справі №240/5401/18 зазначив, що системний аналіз норм права дає підстави для висновку, що внесені Законом №3668-VI та Законом №1166-VII зміни до ст.13 Закону №2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми ст.63 Закону №2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям Закону№3668-VI та Закону №1166-VII не зазнала.
З урахуванням викладеного, Верховний Суд дійшов висновку, що при перерахунку пенсії відповідно до ст.63 Закону №2262-ХІІ відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм ч.2 ст.13 Закону №2262-ХІІ , яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.
Практика Верховного Суду щодо визначення відсоткового розміру пенсії є сталою, відповідно до якої при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.
Таким чином, з урахування висновків суду викладених у цьому рішенні пенсія позивачу з 01.01.2018 року та при перерахунку на підставі оновленої довідки про грошове забезпечення станом на 05.03.2019 року повинна виплачуватись у розмірі 74% грошового забезпечення.
Суд не приймає до уваги посилання відповідача у відзиві на позов на пропущення позивачем строку звернення до суду, оскільки представник відповідача не заявив відповідного клопотання з цього приводу в установленому процесуальному законодавством порядку. Крім того, Верховний Суд у постанові від 12.11.2019 у справі №826/3858/18 зазначив, що перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Статтями 72-76 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Враховуючи викладене, розглянувши позов у межах позовних вимог, оцінивши достовірність та достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, відповідно до свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Частиною 9 ст.18 КАС України визначено, що суд проводить розгляд судової справи за матеріалами у формах, визначених Положенням про ЄСІТС та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Згідно з п.128 Розділу VII Перехідних положень Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) ЄСІТС, затвердженого Рішенням ВРП 17 серпня 2021 №1845/0/15-21 встановлено, що до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних в суді можливостей.
Конституційний Суд України у рішенні від 03.10.1997 року №4-зп зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше. 
Отже, за наявності декількох норм, які по-різному регулюють спірне питання повинні застосовуватися положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.
Враховуючи, що ч.9 ст.18 КАС України, якою визначено, що суд проводить розгляд судової справи за матеріалами у формах, визначених Положенням про ЄСІТС та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), прийнята пізніше ніж абз.1 ч.10 ст.243 КАС України, суд застосовує норму, яка прийнята пізніше.
Оскільки ухвалою суду при відкритті провадженні вирішено здійснити розгляд справи та її формування та зберігання в електронній формі суд викладає рішення в електронній формі.
Керуючись статтями 2,3,6,7,8,9,12,139,241-246 КАС України, суд,-
В И Р І Ш И В :
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, код ЄДРПОУ 20987385) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити. 
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо визначення при здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 року розміру пенсії у 70% грошового забезпечення.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату з 01.01.2018 року по 31.03.2019 року пенсії ОСОБА_1 у розмірі 74% грошового забезпечення врахованого для обчислення пенсії станом на 01.03.2018 року.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати з 01.01.2018 року 50 відсотків суми підвищення пенсії, з 01.01.2019 року 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2018 року з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року з врахуванням раніше виплачених сум. 
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не проведення з 01.04.2019 року перерахунку пенсії ОСОБА_1 за оновленою довідкою №ЮО88076 від 23.01.2026 року про грошове забезпечення станом на 05.03.2019 року, наданої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату основного розміру пенсії ОСОБА_1 виходячи з 74% грошового забезпечення з 01.04.2019 року на підставі нової довідки №ЮО88076 від 23.01.2026 року про грошове забезпечення станом на 05.03.2019 року, наданої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.
Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва