ОЛЕКСАНДРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЗАПОРІЖЖЯ 
м. Запоріжжя

Іменем України
ВИРОК
15 травня 2026 року	Справа № 331/3577/26	

Олександрівський районний суд міста Запоріжжя у складі: 
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретарка судового засідання ОСОБА_2 , 
за участю: прокурора ОСОБА_3 , 
обвинуваченого ОСОБА_4 , 
захисника ОСОБА_5 , 
потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.03.2025 за № 62025050010012391, за обвинуваченням 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Софіївка Новомиколаївського району Запорізької області, не одруженого, який має середню спеціальну освіту, обіймає посаду т.в.о. навідника 3 танкового взводу 2 танкової роти танкового батальйону ВЧ НОМЕР_1 у званні солдат, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
28.10.2025, в умовах воєнного стану введеного на всій території України Указом Президента України ОСОБА_7 від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ, 11.03.2026, приблизно о 15:00 ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_2 , виявив ОСОБА_6 , яка сиділа у кріслі та тримала в руці належний їй мобільний телефон марки «Redmi 10C» (Graphite Gray), IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 .
У цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, а саме вказаним мобільним телефоном, який перебував у ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, підійшов до ОСОБА_6 та застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, наніс їй не менше трьох ударів правою рукою в ліву частину тулуба останньої. Внаслідок нанесених ударів у ОСОБА_6 утворився синець на лівій боковій поверхні грудної клітки, що відноситься до легких тілесних ушкоджень.
З метою запобігання заволодінню мобільним телефоном ОСОБА_6 відкинула його на ліжко, розташоване праворуч від крісла, де знаходилась ОСОБА_8 , яка накрила телефон своїм тілом.
Після цього ОСОБА_4 , продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на відкрите викрадення чужого майна, діючи проти волі ОСОБА_6 , схопив ОСОБА_8 за ноги, зіштовхнув її з ліжка та відкрито заволодів вказаним мобільним телефоном - «Redmi 10C» (Graphite Gray), IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , вартість якого складає 2033 гривні 33 копійки.
Надалі ОСОБА_4 залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 2033 гривні 33 копійки.

ІІ. Позиція сторін.
Сторона обвинувачення і потерпіла.
Прокурор просив розглянути провадження відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України. 
В дебатах просив визнати обвинуваченого винним за ч. 4 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Потерпіла погодилась з думкою прокурора в контексті визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню і порядком дослідження цих доказів. 
В дебатах підтримала доводами прокурора, також просила повернути їй телефон. 

Сторона захисту.
Обвинувачений після роз`яснення йому судом суті обвинувачення, визнав свою вину в пред`явленому обвинуваченні та обставини, викладені в обвинувальному акті.
Захисник і обвинувачений погодились із думкою прокурора в контексті визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню і порядком дослідження цих доказів. 
Захисник в дебатах просив призначити його підзахисному покарання без позбавлення волі. 
Обвинувачений в дебатах і останньому слові вказав, що шкодує за свої дії, щиро кається. Наголошував, що бажає продовжувати проходити службу в ЗСУ, просив звільнити його з-під варти надавши можливість підгодовуватись до направлення в СІЗО. 

З огляду на визнання обвинуваченим вини у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, а також не ставлення під сумнів фактичних обставин зазначених в обвинувальному акті іншими учасниками провадження суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.
Учасники судового провадження проти зазначеного не заперечували. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановлено добровільність їх позицій, а також роз`яснено, що вони позбавляються права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

ІІІ. Надані докази та інші документи, їх оцінка. Висновки суду.
Показання.
Обвинувачений під час допиту в судовому засіданні показав, що 11.03.2026, за обставин зазначених в обвинувальному акті, знаходячись в будинку АДРЕСА_4, відрито заволодів мобільним телефоном потерпілої моделі Redmi 10, перед цим нанісши їй удари в тулуб, після чого пішов з місця події. Трохи згодом до нього прибули працівники поліції, які під час його затримання вилучили згаданий мобільний телефон. 
Вказав, що шкодує за свої дії, щиро кається. Просив звільнити його з-під варти надавши можливість підгодовуватись до направлення в місця позбавлення волі.

Потерпіла під час допиту в судовому засіданні показала, що 11.03.2026 вона знаходилась у будинку по АДРЕСА_3 разом із знайомими і обвинуваченим, де разом вживали алкогольні напої. Останній в якийсь момент попросив у неї її мобільний телефон, для того щоб пограти в ігри. Вона відмовила ОСОБА_4 , після чого обвинувачений наніс їй удари в тулуб (візуально показала куди саме) і намагався забрати телефон силою. Для того щоб ОСОБА_4 не забрав телефон, вона відкинула пристрій на ліжко, де знаходилась ОСОБА_8 , і щоб ОСОБА_4 не продовжив її бити, вибігла з будинку. Згодом вона дізналась, що обвинувачений таки заволодів її телефоном і пішов з місця події. 

Також судом досліджені документи щодо речових доказів, арешту майна, затримання ОСОБА_4 , обрання йому запобіжного заходу, а також ті, які характеризують особу обвинуваченого і стан його психічного здоров`я (зокрема висновок експерта № 134 за результатами судово-психіатричної експертизи від 13.04.2026). 

Допитавши обвинуваченого і потерпілу, дослідивши та оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 в межах пред`явленого йому обвинувачення, а саме: у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчинене в умовах воєнного стану..
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 186 КК України.

ІV. Призначення покарання
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України є його щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено (обвинуваченому не інкримінувалось вчиення злочину в стані алкогольного сп`яніння).
Обвинувачений в силу ст. 89 КК України є несудимим, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, водночас виявляв і виявляє ознаки психічного розладу у вигляді психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. Обвинувачений є військовослужбовцем, за місцем служби характеризується негативно.
При визначенні міри покарання судом враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке тяжким злочином, особу обвинуваченого, наявність обставини, що пом`якшує покарання і відсутність таких, які його обтяжують.
Суд, у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк передбачений санкцією ч. 4 ст. 186 КК України - сім років.

V. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Процесуальні витрати.
Відповідно до ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Довідкою Запорізького НДЕКЦ підтверджується розмір витрат на проведення експертизи у сумі 2888,16 грн, отже ця сума підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Інші процесуальні витрати відсутні.

Арешт майна накладений ухвалою слідчої судді Олександрівського районного суду від 16.03.2026 (ЄУ № 331/2129/26, Провадження № 1-кс/331/538/26), підлягає скасуванню.

Речові докази - мобільний телефон Redmi 10C Graphite Gray, у корпусі чорного кольору, в силіконовому чохлі жовтого кольору, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , у якому знаходиться сім-карта з номером оператора стільникового зв`язку «Водафон» НОМЕР_4 , відповідно до п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, підлягає поверненню потерпілій оскільки є її власністю.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 100, 373, 376, 381, 382, 393, 395, 532 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.
Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_4 , а саме з 11.03.2026.
Запобіжний захід обраний ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, залишити без змін до набрання вироком законної сили. 
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 2888,16 грн (дві тисячі вісімсот вісімдесят вісім гривень 16 коп.). 
Арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 16.03.2026, скасувати.
Речові докази: мобільний телефон Redmi 10C Graphite Gray, у корпусі чорного кольору, в силіконовому чохлі жовтого кольору, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , у якому знаходиться сім-карта з номером оператора стільникового зв`язку «Водафон» НОМЕР_4 , які зберігаються у посадових осіб ВнП № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області повернути їх власниці - потерпілій ОСОБА_6 .
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору і потерпілій. 

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Олександрівський районний суд міста Запоріжжя, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з урахуванням особливостей, передбачених частиною другою статті 394 Кримінального процесуального кодексу України.  

Суддя	ОСОБА_1