Справа № 354/1589/25
Провадження № 3/354/54/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 травня 2026 року м.Яремче

Суддя Яремчанського міського суду Івано-Франківської області Ковалюк О.М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника – адвоката Лазоришина І.І., потерпілої ОСОБА_2 та її представника ? адвоката Підлуського В.Д., розглянувши матеріали, що надійшли від відділення поліції № 1 (м. Яремче) Надвірнянського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий,
за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
в с т а н о в и л а:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 540231 від 14.12.2025, водій ОСОБА_1 13.12.2025, близько 21:15 год в селі Татарів, вул. Незалежності (мийка Lux Wash) керував автомобілем AUDI Q7 державний номерний знак НОМЕР_1 , під час виконання обгону, не переконався в безпечності, що водій транспортного засобу Lexus LX460 державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався попереду по тій самій смузі, здійснює поворот ліворуч на мийку Lux Wash, в результаті чого відбулось зіткнення. Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки та чим порушив п. 14.2.б ПДР ? Водій не переконався, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
У провадженні судді Єрмак Н.В. перебували вказані вище матеріали адміністративної справи.
Відповідно до розпорядження керівника апарату Яремчанського міського суду Івано-Франківської області Савчук Г.М. № 30 від 05.01.2026, у зв?язку з достроковим закінченням відрядження судді Салтівського районного суду міста Харкова Єрмак Н.В. до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 354/1589/25 між суддями, внаслідок якого головуючою суддею обрано Ковалюк О.М.
23.01.2026 до суду надійшло клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про призначення судової автотехнічної експертизи. В поданому клопотанні ОСОБА_1 зазначає, що свою вину у вчиненому заперечує, а тому з метою всебічного, повного та об`єктивного вирішення питання адміністративної відповідальності та винуватця ДТП необхідні спеціальні знання, а тому у справі необхідно призначити судову автотехнічну експертизу. Дане клопотання постановою судді від 27.02.2026 задоволено та поставлено на вирішення експертизи наступні питання: 
1) як повинні були діяти учасники події до і в момент вчинення ДТП відповідно до ПДР?; 
2) хто з учасників ДТП і які пункти ПДР порушив?; 
3) який причинно-наслідковий зв`язок між діями учасників ДТП та наслідками?
Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.
21.04.2026 постановою судді провадження у справі поновлено, оскільки 17.04.2026 до суду надійшов висновок експерта № СЕ-19/109-26/3285-ІТ від 08.04.2026 Івано- Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центу МВС України, в якому зроблено наступні висновки:
1. В дорожній ситуації, яка розглядається, на ділянці дороги де відбулось ДТП, водій автомобіля Lexus LX470 (номерний знак НОМЕР_3 ), ОСОБА_2 маючи намір виконати маневр повороту ліворуч, (для заїзду на прилеглу територію мийки) повинна була завчасно подати сигнал світловими покажчиками повороту ліворуч, але не менш як за 50-100 м до початку маневру, зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, дати дорогу зустрічним транспортним засобам (за наявності) і тільки переконавшись у тому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, (зокрема автомобілю AUDI Q7, що рухався зустрічною смугою в процесі обгону її ТЗ) розпочати маневр повороту.
Тобто у цій ДТС водій автомобіля Lexus LX470, ОСОБА_2 , повинна була діяти згідно з технічними вимогами пунктів 9.2.б); 9.4 та 10.1 Правил дорожнього руху.
Водій автомобіля AUDI Q7 (номерний знак НОМЕР_1 ), ОСОБА_1 в досліджуваній дорожній ситуації, повинен був рухатися із швидкістю не більше 50 км/год, а з моменту виникнення небезпеки для руху (з моменту початку маневру повороту ліворуч автомобілем Lexus), ? негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу. Тобто у даній ситуації водій ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог пунктів 12.4 та 12.3 (в частині визначення поняття «небезпека для руху» і виконання його вимог) Правил дорожного руху.
2. Вирішення питання «Хто з учасників ДТП і які пункти ПДР порушив?» вимагає юридичної, правової оцінки всіх факторів виявлених при розгляді обставин дорожньо-транспортної пригоди, всіх обставин справи для визначення вмісту причин і зв?язків в повному обсязі (цілісно), що є виключно прерогативою суду і встановлюється на основі сукупності доказів, в тому числі експертних висновків, виходить за межі компетенції експерта автотехніка, а тому відповідь на дане питання не надається.
3. В досліджуваній дорожній ситуації, в діях водія автомобіля Lexus LX470, ОСОБА_2 вбачається невідповідність вимогам пункту 10.1 ПДР, яка з технічної точки зору перебуває у причинному зв?язку із настанням події даної ДТП.
В діях водія автомобіля AUDI Q7 (номерний знак НОМЕР_4 ), ОСОБА_1 за даного механізму розвитку дорожньо-транспортної ситуації, невідповідності пункту 14.2 б) ПДР ? не вбачається. Встановити наявність чи відсутність в діях водія ОСОБА_1 невідповідності вимогам п. 12.3 ПДР, які б, з технічної точки зору, перебували у причинному зв?язку з настанням події даної ДТП, в межах даного дослідження не представляється за можливе, з причин наведених у дослідницькій частині даного висновку.
29.04.2026 представник потерпілої ОСОБА_2 – адвокат Підлуський В.Д. подав до суду додаткові пояснення у справі, в яких зазначив, що на схемі місця ДТП не відображено наявність гальмівного шляху, слідів осипу чи конструктивних уламків автомобілів. Додав, що потерпіла ОСОБА_2 , виконавши всі дії згідно з ПДР України, почала здійснювати маневр ліворуч і в цей момент у її автомобіль на великий швидкості врізався транспортний засіб за керуванням ОСОБА_1 . Також навів покази свідків в справі № 354/1590/25 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності щодо даного ДТП.
05.05.2026 до суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій він просив врахувати при прийнятті рішення по даній справі постанову судді Яремчанського міського суду Івано-Франківської області Ваврійчук Т.Л. від 12.03.2026 в справі № 354/1590/25, в якій по даному ДТП ОСОБА_2 визнано винною.
Адвокатом Підлуським В.Д. 12.05.2026 подано клопотання про врахування ступеня вини кожного з водіїв при розгляді даної справи, у якому він просить визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, який згідно з висновком експерта від 08.04.2026 за № СЕ-19/109-26/3285-ІТ допустив порушення вимог п.12.4 та 12.3 ПДР, та, зсилаючись на правове обґрунтування та позицію Верховного Суду, просить при постановленні рішення врахувати характер порушень та обсяг пошкоджень транспортних засобів і зазначити у мотивувальній частині рішення ступінь вини кожного з учасників ДТП у відсотковому співвідношенні, а саме: водія Audi Q7 ОСОБА_1 (наприклад, 70%), водія Lexus LX470 ? ОСОБА_2 (наприклад, 30%), з метою подальшого врегулювання питання страхового відшкодування.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав. Пояснив суду, що в момент здійснення ним обгону вантажного автомобіля, він побачив, що ОСОБА_2 включила лівий покажчик повороту та здійснює маневр повороту ліворуч. Для запобігання аварії він почав сигналити, однак уникнути зіткнення не вдалося. 
Його представник ? адвокат Лазоришин І.І. просив суд з урахуванням наданого висновку експерта, де зазначено, що в діях ОСОБА_1 не вбачається порушення п. 14.2.б ПДР України, закрити дану справу у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Просив звернути увагу на те, що в постанові судді Яремчанського міського суду Івано-Франківської області Ваврійчук Т.Л. від 12.03.2026 в справі № 354/1590/25 зазначено, що доказів того, що у місці зіткнення нанесена дорожня розмітка, яка забороняє обгін, а також наявності відповідних попереджувальних чи заборонних дорожніх знаків суду не надано та в ході судового розгляду не встановлено. 
Представник потерпілої ? адвокат Підлуський В.Д. в судовому засіданні просив врахувати раніше подані додаткові пояснення та ступінь вини кожного з учасників ДТП у відсотковому співвідношенні з метою подальшого врегулювання питання страхового відшкодування.
Потерпіла ОСОБА_2 підтримала позицію свого представника.
Дослідивши безпосередньо в судовому засіданні матеріали справи, заслухавши учасників справи, оглянувши у судовому засіданні долучені до матеріалів справи відеозаписи на CD-R диску, суд дійшов наступних висновків.
Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
За змістом вимог ст. 245 КУпАП, завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Виходячи зі змісту норм КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху мають право на безпечні умови дорожнього руху та зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Відповідно до вимог п. 14.2. Правил дорожнього руху України перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що: б) водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч.
Диспозицією статті 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.
Відповідно до матеріалів справи, в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 13.12.2025 в селі Татарів, вул. Незалежності (мийка Lux Wash) ушкоджень зазнав автомобіль Lexus LX460 державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_2 .
Згідно з висновком експерта № СЕ-19/109-26/3285-ІТ від 08.04.2026 Івано- Франківського НДЕКЦ МВС України, при здійсненні маневру обгону, в діях водія автомобіля AUDI Q7, номерний знак НОМЕР_4 , ОСОБА_1 за даного механізму розвитку дорожньо-транспортної ситуації, невідповідності пункту 14.2 б) ПДР ? не вбачається. Встановити наявність чи відсутність в діях водія ОСОБА_1 невідповідності вимогам п. 12.3 ПДР, які б, з технічної точки зору, перебували у причинному зв?язку з настанням події даної ДТП, в межах даного дослідження не представляється за можливе, з причин наведених у дослідницькій частині даного висновку.
Відтак суд дійшов висновку про відсутність причинного зв`язку між діями ОСОБА_1 та пошкодженням автомобіля ОСОБА_2 .
Суддя звертає увагу на те, що судовий розгляд провадження щодо притягнення певної особи до адміністративної відповідальності проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення.
Суд не має право вийти за межі обвинувачення та встановити обставини, які явно виходять за межі висунутого обвинувачення.
Надаючи правову оцінку доказам, суддя враховує те, що предметом судового розгляду у цій справі є відповідність саме вимогам п. 14.2.б ПДР України, й саме водія ОСОБА_1 , тому суд здійснює судовий розгляд лише стосовно особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, тобто ОСОБА_1 .
По факту даного ДТП стосовно водія ОСОБА_1 працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 540231 від 14.12.2025, оскільки він під час виконання обгону, не переконався в безпечності, що водій транспортного засобу Lexus LX460 державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався попереду по тій самій смузі, здійснює поворот ліворуч на мийку Lux Wash, в результаті чого відбулось зіткнення. Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки та чим порушив п. 14.2.б ПДР України. 
З досліджених відеозаписів на CD-R диску встановлено, як автомобіль потерпілої з включеним сигналом лівого повороту, здійснює маневр повороту ліворуч, а в цей час по зустрічній смузі здійснює обгін автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , який не зміг уникнути зіткнення з автомобілем потерпілої ОСОБА_2 . 
Усні показання в судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисника, відеоматеріали, й висновки експерта № СЕ-19/109-26/3285-ІТ від 08.04.2026 за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи, є узгодженими між собою, логічні та суперечать поясненням ОСОБА_3 й відомостям вказаним в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 540231 від 14.12.2025.
Постанова судді Яремчанського міського суду Івано-Франківської області Ваврійчук Т.Л. від 12.03.2026 в справі № 354/1590/25 не має преюдиційного значення, оскільки стосується правової оцінки діям потерпілої ОСОБА_2 . 
Вимоги представника Підлуського В.Д. щодо визначення ступеня вини кожного з учасників ДТП не підлягають задоволенню в межах розгляду даної справи за нормами КУпАП. 
Відповідно до положень ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
У рішенні Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 вказано, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь (ст. 62 Конституції України).
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу №524/5741/16-а зауважив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.
Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.
У постанові від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а Верховний Суд зазначив, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Також суд враховує, що у Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого, звертається увага на те, що виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника.
Враховуючи викладене вище, дослідивши безпосередньо в судовому засіданні матеріали справи, оцінивши всі докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності та взаємозв`язку, суддя дійшла висновку, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 540231 від 14.12.2025, не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, так як висновком експерта не встановлено причинного зв`язку пошкоджень транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна з діями водія ОСОБА_1 .
Відтак в діях ОСОБА_1 відсутній склад такого правопорушення, внаслідок чого провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 254-257, 280, 283-285 КУпАП,
п о с т а н о в и л а :
Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Апеляційна скарга на постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Яремчанський міський суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.
Суддя:	  	Оксана КОВАЛЮК