ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне, вул. Яворницького, 59
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2026 року   Справа № 902/427/26 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Розізнана І.В. ,  суддя Поліщук П.Я. 
без виклику учасників справи 
розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Савіцької Ганни Павлівни на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 11.05.2026 у справі №902/427/26 
за заявою: Комунального підприємства "Чисте місто" Козятинської міської ради
до боржника: Фізичної особи-підприємця Савіцької Ганни Павлівни
про видачу судового наказу за вимогою про стягнення грошової заборгованості у розмірі 19 591,02 грн

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 11.05.2026 у справі №902/427/26 у задоволенні клопотання, викладеного у пункті першому прохальної частини заяви № б/н від 07.05.2026 (вх. № 01-30/4591/26 від 07.05.2026) Фізичної особи-підприємця Савіцької Ганни Павлівни, про визнання поважними причин пропуску строку та поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу від 06.04.2026 у справі № 902/427/26 – відмовлено.
Заяву № б/н від 07.05.2026 (вх. № 01-30/4591/26 від 07.05.2026) Фізичної особи-підприємця Савіцької Ганни Павлівни про скасування судового наказу від 06.04.2026 у справі № 902/427/26 повернуто заявниці без розгляду.
Враховуючи, що заява про видачу судового наказу та судовий наказ було доставлено до електронного кабінету заявниці, суд першої інстанції виснував, що заява про скасування судового наказу подана з пропуском установленого процесуального строку без поважних причин, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для його поновлення, а відтак і для задоволення заяви в цій частині.
Не погоджуючись із постановленою ухвалою, Фізична особа-підприємець Савіцька Ганна Павлівна звернулася до суду 15.05.2026 з апеляційною скаргою через систему Електронний суд, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Вінницької області від 11.05.2026 у справі №902/427/26 та направити справу до суду першої інстанції для розгляду заяви про скасування судового наказу по суті.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначає наступне:
- про наявність судового наказу та відкритого виконавчого провадження скаржниці стало відомо 06.05.2026 у зв`язку з блокуванням банківського рахунку державним виконавцем, після чого через підсистему "Електронний суд", дізналась про наявність судового рішення і ознайомилася з матеріалами справи;
- скаржниця не знала про наявність боргу перед КП "Чисте місто", ні листів-попереджень, ні претензій про наявний борг і про майбутні можливі судові процеси до скаржниці не надходило. Наявна в матеріалах справи копія претензії не містить доказів направлення скаржнику ні засобами поштового зв`язку, ні вручення нарочно;
- в матеріалах судової справи не міститься жодного письмового доказу про існування правовідносин між КП "Чисте місто" та Савіцька Г.П. (чи ФОП Савіцька Г.П.), заявником не додано доказів на право звернення саме до господарського суду, так як відсутні копії документів які ідентифікують скаржницю саме суб`єктом господарювання, тобто ФОП (відсутні копія Свідоцтва про зайняття підприємницькою діяльністю, виписка з державного реєстру) тим самим судом першої інстанції не встановлено чи дійсно виникли спірні правовідносини між суб`єктами господарювання і чи дає право господарському суду право на розгляд справи (п. 3 ч. 1 ст. 147 ГПК України), чим судом першої інстанції порушено норми процесуального права;
- відмовою суду про скасування судового наказу з підстав порушення строків подачі заяви, позбавлено скаржницю права на судовий захист, тим паче за наявного спору про право;
- суд першої інстанції видав наказ 02.04.2026, базуючись виключно на документах, наданих стягувачем. Між скаржницею та КП "Чисте місто" існує реальний спір щодо вартості, обсягу, якості послуг або самої наявності договірних відносин, це свідчить про наявність спору про право, що згідно з ГПК України є підставою для відмови у видачі наказу;
- за формальних підстав, а саме порушення мною процесуальних строків на подачу заяви про скасування судового наказу, фактично мене позбавлено права на доступ до суду і захисту свого права на судовий захист.
19.05.2026 на адресу суду від Комунального підприємства "Чисте місто" Козятинської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить доводи апелянта викладені у скарзі, визнати необґрунтованими та такими , що не спростовують правові позиції. Рішення господарського суду першої інстанції залишити без змін. Апеляційну скаргу залишити без задоволення.
02.06.2026 матеріали справи №902/427/26 надійшли до суду.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.06.2026 звільнено Фізичну особу-підприємця Савіцьку Ганну Павлівну від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 11.05.2026 у справі №902/427/26. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Савіцької Ганни Павлівни на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 11.05.2026 у справі №902/427/26. Роз`яснено, що розгляд апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Савіцької Ганни Павлівни на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 11.05.2026 у справі №902/427/26 буде здійснюватися без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.
Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали суду, вважає за необхідне зазначити наступне.
02.04.2026 на розгляд Господарського суду Вінницької області в системі "Електронний суд" надійшла заява № 299 від 02.04.2026 (вх. № 467/26 від 02.04.2026) Комунального підприємства "Чисте місто" Козятинської міської ради про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Савіцької Ганни Павлівни грошової заборгованості в сумі 19 591,02 грн, яка складається з основного боргу за послуги вивезення побутових відходів - 14 628,73 грн, 3% річних - 1 281,71 грн та інфляційних витрат - 3 680,58 грн за період з травня 2023 по березень 2026 року.
Заяву обґрунтовано неналежним виконанням зі сторони боржниці умов Договору про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів № 99П від 01.08.2017, зокрема в частині оплати наданих послуг.
06.04.2026 судом видано наказ про стягнення з Фізичної особи-підприємця Савіцької Ганни Павлівни на користь Комунального підприємства "Чисте місто" Козятинської міської ради 14 628,73 грн основного боргу, 1 281,71 грн 3% річних, 3 680,58 грн інфляційних втрат та 266,24 грн витрат зі сплати судового збору.
07.05.2026 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" до суду надійшла заява Фізичної особи-підприємця Савіцької Ганни Павлівни № б/н від 07.05.2026 (вх. № 01-30/4591/26 від 07.05.2026), у якій заявниця просить визнати поважними причини пропуску строку на подання заяви про скасування судового наказу та поновити такий строк, а також скасувати судовий наказ Господарського суду Вінницької області від 06.04.2026 у справі № 902/427/26.
Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу, боржниця зазначає, що копію судового наказу разом із копією заяви стягувача про його видачу та доданими до неї документами станом на 06.05.2026 поштовим зв`язком не отримувала.
Про наявність судового наказу та відкритого виконавчого провадження їй стало відомо 06.05.2026 у зв`язку з блокуванням банківських рахунків державним виконавцем, після чого вона ознайомилася з матеріалами справи через підсистему "Електронний суд".
З огляду на викладене, боржниця вважає, що строк на подання заяви про скасування судового наказу пропущено не з її вини.
Враховуючи зазначене, Фізична особа-підприємець Савіцька Ганна Павлівна просить суд визнати поважними причини пропуску строку на подання заяви про скасування судового наказу, поновити відповідний строк та скасувати судовий наказ від 06.04.2026 у справі № 902/427/26.
Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне. 
Питання поновлення процесуальних строків врегульовано нормами статті 119 ГПК, згідно з частиною першою якої суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
З правового аналізу цієї норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає він поновленню. Відтак суд може поновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини поновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було би несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства.
При цьому Суд зважає, що норми ГПК не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.
У своїй практиці Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) сформулював правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справи "Bellet v. France", "Ilhan v. Turkey", "Пономарьов проти України", "Щокін проти України" та інші).
Згідно із частинами 1, 4 статті 156 Господарського процесуального кодексу України, після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про вебадресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові до його електронного кабінету, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного.
Днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до статті 242 цього Кодексу.
Згідно із пунктом 2 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Як убачається з матеріалів справи, 06.04.2026 судом видано наказ про стягнення з Фізичної особи-підприємця Савіцької Ганни Павлівни на користь Комунального підприємства "Чисте місто" Козятинської міської ради 14 628,73 грн основного боргу, 1 281,71 грн 3% річних, 3 680,58 грн інфляційних втрат та 266,24 грн витрат зі сплати судового збору.
На виконання вимог ст. 156 Господарського процесуального кодексу України копію судового наказу разом із копією заяви стягувача про його видачу та доданими до неї документами було направлено до електронного кабінету боржниці. Зокрема, документ в електронній формі "Заява про видачу судового наказу" від 02.04.2026 у справі № 902/427/26 доставлено до електронного кабінету 02.04.2026 о 17:44 год, а документ "Судовий наказ ч. 2 ст. 154 ГПК" від 06.04.2026 - 07.04.2026 об 11:07 год, що підтверджується відповідними довідками про доставку, сформованими в КП "ДСС".
Спростування зазначених обставин матеріали справи не містять, як і не подано заявницею разом із заявою № б/н від 07.05.2026 (вх. № 01-30/4591/26 від 07.05.2026) жодних доказів на їх спростування.
Щодо посилань заявниці на те, що копію судового наказу разом із копією заяви стягувача та доданими до неї документами станом на 06.05.2026 поштовим зв`язком не отримано, суд зазначає таке.
Відповідно до відомостей ЄСІТС, зокрема довідки № 33228536 від 06.04.2026, сформованої засобами підсистеми "Електронний суд", у Фізичної особи-підприємця Савіцької Ганни Павлівни електронний кабінет зареєстровано з 14.05.2025.
Відповідно до частини п`ятої статті 6 ГПК суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.
Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку (абзац 1 частини шостої статті 6 ГПК).
Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою (частина сьома статті 6 ГПК).
В силу пункту 17 глави 1 розділу ІІІ Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему (далі - Положення) особам, які зареєстрували "Електронний кабінет", суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до "Електронного кабінету" таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Згідно з пунктом 37 глави 2 наведеного розділу підсистема "Електронний суд" забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених. До електронних кабінетів користувачів надсилаються у передбачених законодавством випадках документи у справах, які внесені до автоматизованої системи діловодства судів та до автоматизованих систем діловодства, що функціонують в інших органах та установах у системі правосуддя. Документи у справах надсилаються до електронних кабінетів користувачів у випадку, коли вони внесені до відповідних автоматизованих систем у вигляді електронного документа, підписаного кваліфікованим підписом підписувача (підписувачів), чи у вигляді електронної копії паперового документа, засвідченої кваліфікованим електронним підписом відповідального працівника суду, іншого органу чи установи правосуддя.
Відповідно до частин третьої, четвертої, п`ятої статті 242 ГПК у разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складення в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, встановленому законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
За заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Частина шоста вказаної статті визначає, що днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду, що якщо у разі наявності у сторони зареєстрованого електронного кабінету, обов`язку надсилання судом копій судових документів у паперовій формі законом не передбачено, у зв`язку з чим відповідні доводи заявниці є необґрунтованими.
Скаржниця зазначає, що надсилаючи 07.05.2026 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" заяву № б/н від 07.05.2026 (вх. № 01-30/4591/26 від 07.05.2026), боржниця зазначає, що копію судового наказу Господарського суду Вінницької області від 06.04.2026 у справі № 902/427/26 разом із заявою про його видачу та доданими до неї документами поштовим зв`язком не отримувала.
При цьому заявниця повідомляє, що про існування судового наказу та відкриття виконавчого провадження їй стало відомо 06.05.2026 у зв`язку з блокуванням рахунків, після чого вона ознайомилася з матеріалами справи через підсистему "Електронний суд".
Отже, боржниця фактично не заперечує обставину доставлення електронних документів "Заява про видачу судового наказу" від 02.04.2026 у справі № 902/427/26 та "Судовий наказ ч. 2 ст. 154 ГПК" від 06.04.2026 до її електронного кабінету, що також підтверджується матеріалами справи.
Суд звертає увагу, що необізнаність про наявність процесуальних документів в Електронному кабінеті скаржниці не може кваліфікуватися як поважна причина, яка має об`єктивний характер, оскільки є наслідком бездіяльності апелянта, а не об`єктивною перешкодою.
Питання про поважність причин пропуску процесуального строку, в розумінні статті 86 ГПК України, вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Врахувавши встановлені у справі обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції, приймаючи оскаржувану ухвалу, діяв відповідно до вимог ГПК України та у межах повноважень, передбачених процесуальним законом.
Частиною четвертою статті 13 ГПК України унормовано, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до частини третьої статті 2 ГПК України, основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема, є змагальність сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.
Згідно з вимогами статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Суд також звертає увагу, що суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було би несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства. Для поновлення процесуального строку суд має встановити відповідні обставини, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків.
Отже, суд апеляційної інстанції, враховуючи встановлені ним фактичні обставини справи, зокрема, надсилання заяви про видачу судового наказу та судового наказу, а також факт їх доставлення в електронний кабінет скаржниці, виснує, що заяву про скасування судового наказу подано з пропуском строку для її подачі, поважних причин для поновлення строку на подання такої заяви, скаржницею не доведено.
Будь-яких доводів, які б спростовували зазначені висновки суду першої інстанції, скаржницею у апеляційній скарзі не наведено.
При цьому суд зауважує, що наведене не може свідчити про застосування у цьому випадку надмірного формалізму, так як встановлений процесуальним законом строк забезпечує оперативність судочинства, виступає дисциплінуючим фактором регламентації процесуальних дій учасників справи, спрямований на недопущення зловживання процесуальними правами, тоді як скаржник не надав жодних переконливих доказів реальної наявності у нього перешкод для реалізації права на подання заяви про скасування судового наказу. 
Суд враховує, що запровадження строку, зокрема, для звернення із заявою про скасування судового наказу, обумовлено передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності, що є невід`ємною складовою верховенства права.
Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, зокрема, із заявою про скасування судового наказу, є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи.
Обґрунтовуючи важливість дотримання принципу правової визначеності, ЄСПЛ сформовав практику, відповідно до якої національними судами пріоритетність має надаватися дотриманню встановлених процесуальним законом строків звернення до суду, а поновлення пропущеного строку допускається лише у виняткових випадках, коли мають місце не формальні та суб`єктивні, а об`єктивні та непереборні причини їх пропуску, які мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
Таким чином, забезпечення дотримання принципу правової визначеності потребує чіткого виконання сторонами та іншими учасниками справи вимог щодо строків звернення до суду та не може розцінюватись як надмірний формалізм та/або порушення права на доступ до суду.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява Фізичної особи-підприємця Савіцької Ганни Павлівни № б/н від 07.05.2026 (вх. № 01-30/4591/26 від 07.05.2026) подана з пропуском установленого процесуального строку без поважних причин, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для його поновлення, а відтак і для задоволення заяви в цій частині.
Відповідно до частини 2 статті 158 Господарського процесуального кодексу України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 157 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.
Отже, на підставі ч. 2 ст. 157 ГПК України, заява Фізичної особи-підприємця Савіцької Ганни Павлівни № б/н від 07.05.2026 (вх. № 01-30/4591/26 від 07.05.2026) підлягає поверненню. 
За таких обставин суд першої інстанції діяв у межах наданих процесуальних повноважень та обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про визнання поважними причин пропуску строку та поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу, а заяву - повернув заявниці без розгляду.
Натомість, скаржником не надано достатніх належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст. 75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04) зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За наведених обставин, ухвалу Господарського суду Вінницької області від 11.05.2026 у справі №902/427/26 необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Савіцької Ганни Павлівни - без задоволення.
Керуючись ст.ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, 

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Савіцької Ганни Павлівни на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 11.05.2026 у справі №902/427/26 залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Вінницької області від 11.05.2026 у справі №902/427/26 - без змін.
2. Справу № 902/427/26 повернути до Господарського суду Вінницької області.
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови складений "29" червня 2026 р.

Головуючий суддя Павлюк І.Ю. 

Суддя   Розізнана І.В. 

Суддя   Поліщук П.Я.