ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 529/679/25  Номер провадження 22-ц/814/1553/26	Головуючий у 1-й інстанції Чуб К. В.  Доповідач ап. інст. Панченко О. О.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді - Панченка О.О.,
Суддів: Пікуля В.П., Одринської Т.В.
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою  представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» адвоката Клименка Тараса Васильовича на заочне рішення Диканського районного суду Полтавської області від 11 грудня 2025 рокуухвалене у складі головуючого судді Чуб К.В., повний текст судового рішення виготовлено – дати не вказано
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В С Т А Н О В И В :
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Зміст позовних вимог
У липні 2025 року представник ТОВ «Бізнес Позика» Памірський М.А. звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позов мотивовано тим, що 31.01.2024 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено кредитний договір № 488301-КС-001, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 6 000,00 грн. 
Взяті на себе зобов`язання ОСОБА_1 за договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість у загальному розмірі 26058 грн. 22 коп., з яких: 6 000,00 грн. - за тілом кредиту, 19158,22 грн. - за процентами та 900,00 грн. за комісією.
З огляду на викладене позивач просив суд  стягнути з відповідача зазначену заборгованість.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Заочним рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 11 грудня 2025 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за договором про надання кредиту №488301-КС-001 від 30.01.2024 у загальному розмірі 16980 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» судові витрати по сплаті судового у розмірі 1578,43 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги
З рішенням суду першої інстанції не погодився представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» адвокат Клименко Т.В. та оскаржив його до суду апеляційної інстанції подавши апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі просить заочне рішення Диканського районного суду Полтавської області від 11 грудня 2025 року змінити в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» по процентам за користування кредитом, а саме: змінити суму стягнення з 10 080,00 гривень на грошову суму в розмірі 19 158,22 грн. в іншій частині заочне рішення залишити без змін.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також неповним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи та не відповідність висновків суду обставинам справи.
Вказує, що висновки суду є такими, що базуються на хибному ототожнені природи нарахування процентів у відповідності до положень статей 1048,1056-1 ЦК України та в порядку частину другої статті 625 цього Кодексу; як наслідок, суд дійшов помилкового висновку щодо можливості зменшити розмір процентів за користування кредитними коштами упродовж дії строку кредитування.
Зазначає, що обов`язок сплати процентів по кредиту, порядок нарахування процентів, а також їх фіксований розмір передбачені статтями 1048,1056-1 ЦК України та погоджені сторонами зобов`язання при укладенні договору № 488301-КС-001 від 30.01.2024, який є чинним.
Зазначає, що при постановленні рішення в частині зменшення розміру нарахованих процентів, суд не навів жодної норми чинного законодавства, яка б це передбачувала, тим самим, протизаконно втрутившись у договірні правовідносини сторін.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Відповідно до частини 13 статті 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно вимог частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
З огляду на ціну позову та зазначені норми закону, дана справа має розглядатися у письмовому провадженні без повідомлення її учасників.
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно п.п.3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Встановлені обставини справи
Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 30.01.2024 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір про надання кредиту № 488301-КС-001 (Споживчий кредит. Електронна форма). Згідно договору відповідач отримав кредит у розмірі 6000,00 грн строком на 24 тижні, до 17.07.2024, процентна ставка фіксована, стандартна процентна ставка за кредитом становить 2 % в день, знижена процентна ставка - 1,15013387 %. Договором також передбачена комісія за надання кредиту в розмірі 900 грн.
Разом з договором відповідачем в електронній формі підписано паспорт споживчого кредиту.
Згідно інформації, наданої АТ «Універсал Банк», на ім`я ОСОБА_1 емітовано платіжну картку № НОМЕР_1 , 31 січня 2024 року на вказану платіжну картку зараховано платіж у сумі 6000 грн.
Із розрахунку заборгованості до договору № 488301-КС-001 від 31.01.2024 вбачається, що загальний розмір заборгованості відповідача становить 26 058,22 грн, з яких: 6000,00 грн. - за кредитом, 19158,22 грн. - за процентами та 900,00 гн. за комісією.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції зазначив, що за одночасної чинності двох різних норм закону, які регулюють одні й ті самі правовідносини, врахував, що спірний договір укладено після набрання чинності змін до Закону України «Про споживче кредитування» та застосував найбільш сприятливу для особи норму з огляду на принцип верховенства права, що забезпечить розумний баланс інтересів сторін, буде справедливим та співмірним з сумою заборгованості.
Проте, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
За змістом статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із частиною першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Процентна ставка за кредитним договором, як його істотна умова, може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною (частини перша-третя статті 1056-1 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти, а також обумовлену в договорі неустойку за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. При цьому суд зазначив, що кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання, відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки.
Отже, надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає у тому, що позичальник одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає ч.2 ст.1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до ст.1048 ЦК України. Таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у справі №910/4518/16 від 05.04.2023.
У справі, що переглядається встановлено, що позичальник, будучи обізнаним із умовами кредитування, серед іншого, погодився із розміром фіксованої процентної ставки яка становить 2% в день, а термін дії Договору до 17.07.2024 року. Також було погоджено орієнтовну загальну вартість наданого Кредиту – 15 600,00 грн. та орієнтовну реальну річну процентну ставку яка складає 9168,16%.
Погодивши таку фіксовану відсоткову ставку, позичальник взяв на себе відповідні зобов`язання, звільнення від виконання яких не може бути виправданим помилковою оцінкою ним певних обставин чи норм права, за відсутності належного правового підґрунтя.
Суд першої інстанції викладене залишив поза увагою та дійшов помилкового висновку щодо підставності зменшення розміру заборгованості за процентами у співвідношенні до розміру боргу за тілом кредиту.
Отже, в цій частині доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, оскільки законодавчо визначених підстав для зменшення погодженого сторонами зобов`язання розміру відсоткової ставки не передбачено чинним законодавством, тоді як заявлена до стягнення заборгованість за процентами підтверджена належними доказами та підлягає стягненню у розмірі 19 158,22 грн.
Отже, з аналізу умов договору, а саме визначеного графіку платежів та погоджених умов нарахування процентів, слідує, що розрахована сума заборгованості за кредитним договором, наведена у наданому позивачем розрахунку, відповідає умовам кредитного договору, які були погоджені відповідачем.
Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про стягнення 10080 грн. заборгованості по відсотках за договором на зазначене уваги не звернув, у зв`язку з чим рішення в частині, що оскаржується, прийнято помилково та необґрунтовано, а тому підлягає зміні.
ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Відповідно до пунктів 3 та 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржуване рішення в частині вирішення спору щодо стягнення процентів за користування кредитом та комісії не відповідає встановленим обставинам, то апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні.
Згідно частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
З огляду на викладене з відповідача на користь ТОВ «Бізнес Позика» підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 2422 грн.
Керуючись 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» – задовольнити.
Заочне рішення Диканського районного суду Полтавської області від 11 грудня 2025 року змінити, збільшивши розмір стягнутої з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованості за договором № 488301-КС-001 про надання кредиту від 31.01.2024 року з 16980 грн, до 26 058,22 грн., яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 6000 грн., суми прострочених платежів по процентах 19 158,22 грн., суми прострочених платежів за комісією – 900 грн.
Збільшити розмір стягнутого з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції з 1578 грн. до 2422,40 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» 3633,60 грн. сплаченого судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 28 травня 2026 року.

Головуючий        О.О. Панченко

Судді:         Т.В. Одринська

В.П. Пікуль