Справа № 646/2835/26 
№ провадження 2-др/646/31/26 

Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2026 року          м. Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі: головуючого - Демченко І.М., за участю секретаря Разєнкової Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові в режимі відеоконференції заяву представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Цимбалюка Сергія Васильовича про ухвалення додаткового рішення
за участю представника відповідача АТ «Державний ощадний банк України» Дем`янова І.Ю. 

У С Т А Н О В И В :

21.05.2026 до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Цимбалюка С.В. про ухвалення додаткового рішення у справі № 646/2835/26.
Заява обґрунтована тим, що 20.05.2026 рішенням Основ`янського районного суду міста Харкова у справі № 646/2835/26, провадження № 2/646/2888/2026 задоволено позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа: приватний нотаріус Литвинова Інна Вікторівна про визнання припиненим зобов`язання за кредитним договором, зняття заборони відчуження об`єкта нерухомості.
Цим рішенням визнано припиненим зобов`язання за кредитним договором №1011 від 19.12.2007, укладеним між ОСОБА_2 та ВАТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ», та знято заборону відчуження квартири АДРЕСА_1 , з виключенням з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису №58981497 та з Державного реєстру іпотек запису №58980717.
Під час ухвалення судового рішення суд не вирішив питання про судові витрати, які були понесені позивачем при розгляді справи та складаються з витрат на правничу допомогу у розмірі 40 000, 00 грн., про які було зазначено у позовній заяві. 
За положеннями частини третьої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти стягнення з АТ «ОЩАДБАНК» понесених позивачем витрат на правову допомогу, посилаючись на їх необґрунтованість та недоведеність, а також надмірний та завищений розмір, оскільки представник позивача у судових засіданнях з розгляду справи участі не приймав, надавав лише заяви про розгляд справи без його участі, а зазначені в акті виконаних робіт відсутній обсяг цих робіт, витрачений на них час та вартість цих послуг. 
Суд, заслухавши позицію представника відповідача, перевіривши матеріали справи, дослідивши, додані до заяви про ухвалення додаткового рішення документи, дійшов такого висновку.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. 
Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. 
За положеннями частини третьої статті 143 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до статті 3 ЦК України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом частини 3 статті 509 цього Кодексу. Отже, законодавець, навівши у тексті Цивільного кодексу України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб.
Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.
Добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. 
На осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами. 
Для стягнення здійснених позивачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, позивачеві згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, які саме необґрунтовані дії відповідача призвели до того, що позивач був вимушений звернутися до суду, чи діяв відповідач недобросовісно, чи перешкоджав реалізації позивачем його прав; чи були дії відповідача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.
Судовим розглядом справи встановлено, що позивач фактично звернувся до суду з позовом для реалізації своїх спадкових прав, адже при їх оформленні стало відомо, що на об`єкт нерухомості, який входить до складу спадщини, накладено заборону відчуження, у зв`язку з укладенням спадкодавцем кредитного договору та з метою забезпечення виконання зобов?язань за цим договором спадкодавець передав іпотеку квартиру.
Під час розгляду справи відповідач АТ «Ощадбанк» активно сприяв розгляду справи та підтвердив, що кредитна заборгованість ОСОБА_2 (спадкодавця) відсутня та документи, що підтверджують належне виконання ОСОБА_2 іпотечного кредитного договору відсутні через закінчення строку їх зберігання, що свідчить про його безумовне виконання з урахуванням строків зберігання документів, визначених Правилами застосування переліку документів, що утворюються в діяльності Національного банку України та банків України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 27 листопада 2018 року №130, понад п`ять років тому.
У разі виконання основного зобов`язання іпотека припиняється автоматично та вчинення додаткових дій від відповідача не вимагається. Проте для зняття заборони (арешту) у Державному реєстрі обов`язок звернутися до кредитора (іпотекодержателя) або до нотаріуса з підтверджуючими документами покладено саме на позичальника, тобто спадкодавця.
Враховуючи, що саме спадкодавець за життя не вчинив активних дій, направлених на зняття заборон, пов`язаних із припиненням основного зобов`язання та за відсутності доказів, що АТ «ОЩАДБАНК» якимось чином перешкоджав йому або його спадкоємцям у реалізації своїх прав, суд дійшов висновку, що позивачем не надано доказів, які б підтвердили необґрунтованість дій відповідача у справі, що зумовили понесення позивачем заявлених до стягнення витрат та дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу. 
Керуючись ст. ст. 142, 258-261 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Цимбалюка Сергія Васильовича про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.
Вимогу представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Цимбалюка Сергія Васильовича про відшкодування ОСОБА_1 витрат на правову допомогу – залишити без задоволення. 
Додаткове рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його складення.
Повний текст додаткового рішення складено 05.06.2026. 

Головуючий       І.М.Демченко