ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
18005, м. Черкаси, бульвар Шевченка, 307, тел. канцелярії (0472) 31-21-49, inbox@ck.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року м. Черкаси Справа № 925/1296/24

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Вовчанській К.Ю., за участі представників сторін: позивача (в режимі відеоконференції) Проценко М.Т. за самопредставництвом, відповідача – Левчука А.С. за довіреністю, розглянув у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси справу за позовом Уманської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» про визнання недійсними додаткових угод до договору, стягнення 70910 грн 69 коп.,
ВСТАНОВИВ:

21.10.2024 позивач – Уманська міська рада, через систему «Електронний суд», звернувся в Господарський суд Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» (далі відповідач), в якому просив суд:
визнати недійсною додаткову угоду №5 від 04.08.2023 року укладену до договору про закупівлю електричної енергії №71031000067 від 29.12.2022;
визнати недійсною додаткову угоду №6 від 16.08.2023 року укладену до договору про закупівлю електричної енергії №71031000067 від 29.12.2022;
стягнути 70910 грн.69 коп. безпідставно збережених коштів;
відшкодувати судові витрати.
Позов мотивовано тим, що оспорені додаткові угоди №№5 від 04.08.2023, №6 від 16.08.2023 до договору про закупівлю електричної енергії №71031000067 від 29.12.2022 укладені сторонами з порушенням вимог чинного законодавства у сфері публічних закупівель щодо збільшення ціни товару 1 кВт/год електричної енергії з 4,08523 грн. з урахуванням укладеної додаткової угоди №4 від 13.07.2023 року до 5,70260 грн., відповідно на 17,55 % та 18,75%, що є підставою визнання їх недійсними у відповідності до ст.ст. 203, 215 ЦК України. У зв`язку з визнанням недійсними спірних додаткових угод, підлягає поверненню бюджету позивача на підставі ст. 1212 ЦК України безпідставно сплачені державні кошти у розмірі 70910 грн.69 коп., що відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду викладеній у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22.
Ухвалами Господарського суду Черкаської області від 11.11.2024, 03.12.2024, після усунення недоліків встановлених ухвалою суду від 28.10.2024, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 925/1296/24 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 16.01.2025; забезпечено участь представника позивача Ніколайчук О.С. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням його власних технічних засобів, за його клопотанням.
Відповідач в особі свого представника подав, через систему «Електронний суд», 26.11.2024 відзив на позовну заяву (вх. № 18130/24, т.1 а.с. 77-80), в якому заперечив обґрунтованість позовних вимог, зауважив на правомірності вчинених сторонами договору про закупівлю електричної енергії №71031000067 від 29.12.2022 дій щодо внесення до нього змін, просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. 
Представник позивача подав, через систему «Електронний суд», 02.12.2024 відповідь на відзив (вх. № 18414/24, т.1 а.с.110-115), в якій заперечив твердження відповідача викладені у відзиві на позовну заяву, просив задовольнити позов повністю.
Ухвалами суду від 16.01.2025, 19.02.2025 закрито підготовче провадження у справі №925/1296/24, призначено справу до судового розгляду по суті, яке в подальшому відкладено на 20.03.2025, забезпечено участь в судовому засіданні для представника позивача – Ніколайчук О.С. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням його власних технічних засобів, за його клопотанням.
Відповідач в особі представника подав суду, через систему «Електронний суд», 19.03.2025 заяву (вх. № 4339/25, т.1 а.с.174-175), в якій просив зупинити провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №920/19/25. Заява мотивована тим, що позовні вимоги у даній справі обґрунтовані порушенням відповідача пункту 2 частини п`ятої статті 41 ЗУ «Про публічні закупівлі» щодо збільшення ціни за одиницю товару більше як на 10%, яка не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни відповідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду викладеної у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22.
Ухвалою суду від 20.03.2025 року задоволено заяву відповідача за вх. № 4339/25, зупинено провадження у справі № 925/1296/24 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду, Верховним Судом судового рішення у справі №920/19/24 в касаційному порядку.
Враховуючи оприлюднення в Єдиному державному реєстрі судових рішень повного тексту постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 у справі №920/19/24, підстави для зупинення провадження у справі № 925/1296/24 відпали, тому суд ухвалами від 12.01.2026, 09.02.2026 поновив провадження у справі, призначив судове засідання з розгляду справи по суті на 12.02.2026; забезпечив участь в судовому засіданні для представника позивача в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням його власних технічних засобів, за його клопотанням.
Відповідач в особі представника подав суду, через систему «Електронний суд», 12.02.2026 додаткові пояснення (вх. № 2455/26, т.1 а.с.217-219), в яких просив врахувати правову позицію Верховного Суду викладену у постановах від 10.04.2024 у справі №522/17408/19, від 19.03.2024 у справі №910/4293/22 та відмовити у задоволенні позову повністю, оскільки предметом спору є визнання недійсними спірних додаткових угод до договору про закупівлю електричної енергії №71031000067 від 29.12.2022 стороною якого не є позивач, а Виконавчий комітет Уманської міської ради не стороною у дані справі.
Представник позивача подав, через систему «Електронний суд», 24.02.2026 пояснення (вх. № 30321/26, т.1 а.с.232-237), в яких заперечив твердження відповідача про необґрунтованість позову, просив задовольнити позовні вимоги повністю. 
В судових засіданнях 12.02.2026, 24.02.2026 ухвалами суду в протоколах судового засідання оголошено перерву до 12.03.2026; забезпечив участь в судових засіданнях для представника позивача в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням його власних технічних засобів, за його клопотанням.
12.03.2026 представники сторін подали суду свої тексти виступів у дебатах (вх№ 4172/26, т.1 а.с. 1, вх. № 4190/26, т.2 а.с. 6-8), в яких обґрунтували позиції сторін у даному спорі.
В судовому засіданні 12.03.2026 представник позивача підтримав позов з підстав, викладених у позовній заяві, просив суд задовольнити повністю, представник відповідача позов не визнав і просив суд відмовити у його задоволенні повністю з підстав, викладених у його заявах по суті справи. Суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення, оголошення вступної та резолютивної частин призначив на 16.03.2026.
Згідно з ст.ст. 233 ч. 6, 240 ч. 1 ГПК України, у судовому засіданні 16.03.2026 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані заяви по суті справи та з процесуальних питань, наявні у справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд відмовляє у задоволенні позову з таких підстав.
29.12.2022, за результатом проведення відкритих торгів в системі «Prozorro» UA-2022-12-14-007906-а, Виконавчим комітетом Уманської міської ради, як замовником, і відповідачем- Товариством з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут», як учасником, укладено договір про закупівлю електричної енергії № 71031000067, шляхом підписання позивачем листа-повідомлення до договору про закупівлю електричної енергії (далі – Договір, т. 1 а.с. 24-28).
У Договорі сторони домовилися, зокрема, про наступне:
п. 1.1. – цей договір є домовленістю сторін, за якою передбачається постачання обсягу фактичного споживання електричної енергії замовнику учасником за вільними цінами;
п. 1.3. – договір укладено відповідно до Цивільного та Господарського кодексів України, Законів України «Про публічні закупівлі», «Про запобігання корупції», "Про ринок електричної енергії", Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 N 312 (далі - ПРРЕЕ),Постанови КМУ від 12.10.2022 №1178 «Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт, послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення чи скасування»;
п. 2.1. – за цим Договором учасник зобов`язується здійснювати постачання обсягу фактичного споживання електричної енергії (код ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник»-09310000-5 - Електрична енергія» ) за об`єктами замовника. Зазначеними у листі-повідомленні, починаючи з 00год 00 хв 01 секунди до 24 год 00 хв доби продовж всього строку дії договору відповідно до умов комерційної пропозиції та цього договору , а замовник зобов`язується прийняти товар. Оплатити його та здійснювати інші платежі згідно умов цього договору;
п. 3.1.– постачання електричної енергії здійснюється за умов визначених цим договором та комерційною пропозицією;
п. 5.1. – замовник розраховується з учасником за електричну енергію за ціною (тарифом), що визначаються відповідно до способу визначення ціни (тарифу)
на електричну енергію, згідно з комерційною пропозицією, яка є додатком до цього договору;
п. 5.3. – загальна сума розрахунків за цим договором становить 661500 грн , в тому числі ПДВ 110250 грн за весь строк дії договору. З них за рахунок коштів загального фонду місцевого бюджету - 282895 грн, в тому числі ПДВ 80482 грн 50 коп та за рахунок відшкодування коштів орендарями фонду 178605 грн в тому числі ПДВ 29767 грн 50 коп;
п. 5.4. – загальний обсяг споживання електричної енергії замовником за цим договором становить 147000 кВт/год;
п. 5.6. – розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць;
п. 12.1. – умови цього договору не можуть змінюватись, крім випадків передбачених Законом України «Про публічні закупівлі» та Особливостей здійснення публічних закупівель публічних закупівель товарів, робіт, послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення чи скасування» затверджених постановою КМУ від 12.10.2022 №1178;
п. 12.2. – учасник повідомляє замовника про внесення змін до будь-яких умов договору не пізніше ніж за 20 днів до внесення таких змін;
п. 15.1. – договір набирає чинності з дня підписання і діє до 31.12.2023 включно,
але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань в частині розрахунків. 
Договір підписаний його сторонами та скріплений їхніми печатками.
До Договору сторони уклали:
Додаток №1 – лист-повідомлення (т.1 а.с. 28 на звороті), в якому вказано персоніфіковані дані замовника; вид об`єкта; адреси ЕІС-код точок доступу; найменування оператора, з яким укладено договір розподілу електричної енергії –ПАТ «Черкасиенерго»; 94 ЕІС-кодів суб`єктів ринку електроенергії –ТОВ «Черкасиенергозбут». Початок постачання електричної енергії з 01.01.2023 року; додаток до листа-повідомленння містить перелік об`єктів замовника - Виконавчого комітету Уманської міської ради (т.1 а.с. 29);
Додаток №2– Договірні обсяги споживання електричної енергії Виконавчим комітетом Уманської міської ради (т.1 а.с. 29 на звороті-30);
Додаток №3– Комерційна пропозиція «Вільна ціна бюджет» (т.1 а.с. 30 на звороті-31). 
В подальшому на виконання умов Договору сторонами укладено 7 додаткових угод:
30.01.2023 укладено додаткову угоду № 1 до Договору (далі-Додаткова угода № 1, т.1 а.с. 32), в якій внесли зміни до додатку №3 Комерційна пропозиція «Вільна ціна бюджет» щодо умов ціни, оплати електричної енергії замовником у формі остаточного розрахунку за фактично відпущену електричну енергію у розрахунковому періоді та п. 5.4. Договору щодо загального обсягу споживання електричної енергії;
12.04.2023 року укладено додаткову угоду № 2 до Договору (далі-Додаткова угода № 2, т.1 а.с. 33), в якій внесли зміни до додатку №3 Комерційна пропозиція «Вільна ціна бюджет» щодо ціни, оплати електричної енергії замовником у формі остаточного розрахунку за фактично відпущену електричну енергію у розрахунковому періоді та п. 5.4. Договору щодо загального обсягу споживання електричної енергії;
13.07.2023 року укладено додаткову угоду № 3 до Договору (далі-Додаткова угода № 3, т.1 а.с. 34), в якій внесли зміни до п. 15.14. Договору щодо тотожності понять договір про постачання електричної енергії та договір про закупівлю електричної енергії, до п.1 Додаткової угоди №1;
13.07.2023 року укладено додаткову угоду № 4 до Договору (далі-Додаткова угода № 4, т.1 а.с. 34), в якій внесли зміни до п.п.5.3., 5.4. Договору щодо умов, порядку, строків розрахунку уточненого обсягу споживання електричної енергії; додатку №3 Комерційна пропозиція «Вільна ціна бюджет» щодо ціни одиниці спожитої електричної енергії;
04.08.2023 року укладено додаткову угоду № 5 до Договору (далі-Додаткова угода № 5, т.1 а.с. 38), в якій внесли зміни до додатку №3 Комерційна пропозиція «Вільна ціна бюджет» щодо ціни одиниці спожитої електричної енергії; п. 5.4. Договору щодо уточненого обсягу споживання електричної енергії;
16.08.2023 року укладено додаткову угоду № 6 до Договору (далі-Додаткова угода № 6, т.1 а.с. 42), в якій внесли зміни до додатку №3 Комерційна пропозиція «Вільна ціна бюджет» щодо ціни одиниці спожитої електричної енергії; п. 5.4. Договору щодо уточненого обсягу споживання електричної енергії;
25.12.2023 року укладено додаткову угоду № 7 до Договору (далі-Додаткова угода № 6, т.1 а.с. 44), в якій внесли зміни до п.п.5.3., 5.4. Договору щодо умов, порядку, строків розрахунку уточненого обсягу споживання електричної енергії.
Договір сторонами виконано.
Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області відповідно до пункту 3.1 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Держаудитслужби на І квартал 2024 року проводився державний фінансовий аудит бюджету Уманської міської територіальної громади (бюджету міста Умань) за період з 01.01.2020 по 31.12.2023, та відповідно до п. 6.1.8.1 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Західного офісу Держаудитслужби на І квартал 2024 року, затвердженого наказом від 20.12.2023 №321 (зі змінами), - ревізія фінансово- господарської діяльності Виконавчого комітету Уманської міської ради за період з 01.01.2020 по 31.12.2023 за результатами якої складено акт ревізії №131920-22/7 від 25.06.2024.
23.07.2024 Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області звернулось до Виконавчого комітету Уманської міської ради з листом № 131900-13/1851-2024 (т. 1 а.с. 45-47) щодо усунень порушень законодавства вказаних у акті ревізії №131920-22/7 від 25.06.2024, зокрема, п.7 якого зобов`язано Уманську міську раду забезпечити відшкодування (стягнення з ТОВ «Черкасиенергозбут») на користь бюджету Уманської міської територіальної громади збитків в сумі 70910 грн 69 коп., заподіяних внаслідок переплати коштів за електричну енергію, відповідно до статей 16, 22, 215, 216, 610-625, 1212 Цивільного кодексу України, в тому числі шляхом визнання недійсними додаткових угод №5 від 04.08.2023, №6 від 16.08.2023 до договору про закупівлю електричної енергії від 29.12.2022 №71031000067 та докази вжитих заходів надати Управлінню до 23.09.2024.
Позивач - Уманська міська рада, на виконання листа Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області № 131900-13/1851-2024 від 23.07.2024, в інтересах Уманської міської територіальної громади в межах свого контролю над Виконавчим комітетом Уманської міської ради з метою усунення порушень законодавства про публічні закупівлі, виявлених Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області під час проведення державного фінансового аудиту бюджету Уманської міської територіальної громади (бюджету міста Умань) та ревізії фінансово господарської діяльності Виконавчого комітету Уманської міської ради за період з 01.01.2020 по 31.12.2023 звернувся до Господарського суду Черкаської області з даним позовом про визнання недійсними додаткових угод: №5 від 04.08.2023, №6 від 16.08.2023 укладених до договору про закупівлю електричної енергії №71031000067 від 29.12.2022 та стягнення 70910 грн.69 коп. безпідставно збережених коштів.
Отже, спірні правовідносини сторін виникли із договору про закупівлю електричної енергії №71031000067 від 29.12.2022, вимоги позивача та заперечення відповідача витікають із суті цього договору.
За правовою природою ці правовідносини віднесені до договірних зобов`язань постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу, загальні положення про купівлю-продаж визначені параграфом 1 глави 54, особливості постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу - параграфом 5 глави 54 ЦК України, загальні положення правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов`язання і договір розділами І і ІІ книги 5 ЦК України. Крім того, правовідносини сторін перебувають у сфері регулювання Закону України «Про публічні закупівлі», який з урахуванням предмету спору є спеціальним нормативним актом.
Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.
Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Згідно з ст. 11 ч.ч. 1, 2 п. 1, ч.ч. 3, 5 Цивільного кодексу (далі –ЦК) України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з ч. 1, ч. 2 п.п. 1, 4, 6 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права, відновлення становища, яке існувало до порушення, зміна правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до частин третьої, п`ятої статті 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Розділ I книги 5 ЦК України врегульовує загальні положення про зобов`язання, зокрема:
зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ст. 509);
сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї (ч.ч. 1, 3 ст. 510);
одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525);
зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526);
якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530);
виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності (ч. 1 ст. 546);
зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (ч.ч. 1, 2 ст. 598);
зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599);
порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610);
у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611);
боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612);
боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625).
Розділ IІ книги 5 ЦК України врегульовує загальні положення про договір, зокрема:
договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626);
відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627);
зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628);
договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629);
ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається (ч.ч. 1-3 ст. 632);
договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638);
зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 651);
у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах (ч. 1 ст. 652);
у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо (ч. 1 ст. 653);
зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 654).
Закон України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 № 922-VІІІ у відповідній редакції визначає правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад. Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції. Цей Закон також має на меті адаптувати законодавство України acquis Європейського Союзу на виконання Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони.
Із викладених обставин справи суд вбачає, що 29.12.2022, за результатом проведення відкритих торгів в системі «Prozorro» UA-2022-12-14-007906-а, Виконавчим комітетом Уманської міської ради, як замовником, і відповідачем- Товариством з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут», як учасником, укладено договір про закупівлю електричної енергії № 71031000067 шляхом підписання сторонами також листа повідомлення до договору про закупівлю електричної енергії, що є додатком №1 та погодження комерційної пропозиції «Вільна ціна бюджет», що є додатком №3 до нього.
Умовами Договору, укладеними до нього додатками, погоджено його предмет, ціну за 1 кВт/год електричної енергії, строк постачання, місце поставки, обєкти та обсяг постачання електричної енергії замовнику, а саме - Виконавчому комітету Уманської міської ради.
В подальшому сторонами внесено зміни до Договору шляхом укладення 7 додаткових угод, за відсутності заперечень щодо них проведено повну оплати замовником отриманих від учасника уточнених обсягів електричної енергії.
Однак, 25.06.2024 Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області, за результатами ревізії фінансово-господарської діяльності Виконавчого комітету Уманської міської ради за період з 01.01.2020 по 31.12.2023, складено акт ревізії №131920-22/7, в тому числі, вказано про допущення порушень законодавства в сфері публічних закупівель за договором про закупівлю електричної енергії № 71031000067 від 29.12.2022, а саме безпідставного укладення сторонами додаткових угод №5, №6 щодо збільшення ціни за одиницю товару в частині відсутності документального підтвердження коливання ціни товару на ринку з моменту укладення договору та/або останнього внесення змін до договору та до моменту необхідності внесення відповідних змін, внаслідок чого Виконавчим комітетом Уманської міської ради зайво сплачено коштів на суму 70 910 грн 69 коп, чим завдано збитків бюджету Уманської міської територіальної громади на вказану суму.
23.07.2024 Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області листом № 131900-13/1851-2024 зобов`язано Уманську міську раду забезпечити відшкодування (стягнення з ТОВ «Черкасиенергозбут») на користь бюджету Уманської міської територіальної громади збитків в сумі 70 910 грн 69 коп., заподіяних внаслідок переплати коштів за електричну енергію, відповідно до статей 16, 22, 215, 216, 610-625, 1212 Цивільного кодексу України, в тому числі шляхом визнання недійсними додаткових угод від 04.08.2023 року №5, від 16.08.2023 року №6 до договору про закупівлю електричної енергії №71031000067 від 29.12.2022 та докази вжитих заходів надати Управлінню до 23.09.2024.
Позивач – Уманська міська рада 21.10.2024 звернувся до Господарського суду з даним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут».
Суд враховує, що позов - це вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб`єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі.
Визначення відповідача (відповідачів), предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість установлення належності відповідача (відповідачів) й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06.02.2024 у справі № 917/623/22, від 125.09.2023 у справі № 914/198/23, від 08.03.2023 у справі № 908/2345/21.
Відповідно до частин 1, 3, 4 статті 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.
Частиною 1 статті 47 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо іншої сторони діє в судовому процесі самостійно.
За змістом наведених норм сторони - це суб`єкти матеріально-правових відносин, які захищають своїх інтереси і на яких поширюється законна сила судового рішення. Позивачем є особа, яка має право вимоги (кредитор), а відповідачем - особа, яка повинна виконати зобов`язання (боржник). При цьому відповідач має бути такою юридичною чи фізичною особою, за рахунок якої, можливо було би задовольнити позовні вимоги. В судовому порядку підлягають захисту порушене право й охоронювані законом інтереси саме від відповідача.
Отже, належним відповідачем є така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, тоді як неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача належить іншій особі - належному відповідачеві. Таким чином, належним відповідачем є особа, яка дійсно є суб`єктом відповідного матеріального правовідношення.
Тож визначення позивачем у справі складу сторін має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом.
Тобто особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину. Зокрема, у справі за позовом заінтересованої особи про визнання недійсним додаткових угод до договору як відповідачі мають залучатись всі сторони правочину, а тому належними відповідачами є сторони оспорюваного договору, а не одна із них. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 26.09.2023 у справі № 910/2392/22, від 12.09.2023 у справі № 914/198/23, від 29.08.2023 у справі № 912/1550/22.
Позивач - Уманська міська рада, вказавши, що він як орган місцевого самоврядування, є особою, уповноваженою на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів територіальної громади, інтереси якої є складовою інтересів держави, пов`язаних із законним та ефективним витрачанням коштів відповідного бюджету, скористався правом на визначення суб`єктного складу осіб даного спору, визначив відповідачем у даному спорі Товариство з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» і звернувся до суду з даним позовом.
Разом з тим, сторонами спірного договору про закупівлю електричної енергії №71031000067 від 29.12.2022 є Виконавчий комітет Уманської міської ради, як замовник, і Товариство з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут», як учасник, однак Виконавчий комітет Уманської міської ради не є учасником даного спору.
Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначає наступне:
місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст (ст. 2);
система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст;органи самоорганізації населення (ч. 1 ст. 5);
сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами (ч. 1 ст. 10);
виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади (ч.ч. 1, 2 ст. 11);
орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування (ст. 181);
органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції (ч. 3 ст. 24);
сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання (ст. 25);
виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин (ст. 34);
до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження: вирішення земельних спорів у порядку, встановленому законом (абз. 5 п. «б» ч. 1 ст. 33); 
до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження: звернення до суду про визнання незаконними актів органів виконавчої влади, інших органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які обмежують права територіальної громади, а також повноваження органів та посадових осіб місцевого самоврядування (абз. 4 п. «а» ч. 1 ст. 38);
виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Після закінчення повноважень ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради її виконавчий комітет здійснює свої повноваження до сформування нового складу виконавчого комітету. Виконавчий комітет ради є підзвітним і підконтрольним раді, що його утворила, а з питань здійснення ним повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольним відповідним органам виконавчої влади (ч.ч. 1, 8 ст. 51);
виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради може розглядати і вирішувати питання, віднесені цим Законом до відання виконавчих органів ради (ч. 1 ст. 52);
спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку (ч. 2 ст. 77).
У випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду в інтересах інших осіб, державних чи суспільних інтересах та брати участь у цих справах. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, які звертаються до суду за захистом прав і інтересів інших осіб, повинні надати суду документи, які підтверджують наявність передбачених законом підстав для звернення до суду в інтересах таких осіб (ч.ч. 1, 2 ст. 53 ГПК України).
Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника (ч.ч. 1, 3, 4 ст. 56 ГПК України).
Отже, Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначає повноваження сільських, селищних, міських рад як органів місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами та їх виконавчих органів (у разі їх створення), якими є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Норми ж Господарського процесуального кодексу України передбачають право визначеного кола осіб на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням а також випадки представництва (самопредставництва) сторони, третьої особи, а також особи, якій законом надано право звертатися до суду.
Враховуючи вищевикладене суд висновує, що позивачем у даному спорі є Уманська міська рада, який має право захищати інтереси територіальної громади міста Умань, однак за наявності вимог про визнання недійсними додаткових угод укладених до Договору про закупівлю електричної енергії №71031000067 від 29.12.2022 сторонами якого є Виконавчий комітет Уманської міської ради та Товариство з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут», саме ці особи мають бути відповідачами у даному спорі.
Однак за власною ініціативою суд не може залучити до участі в справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача (наведену правову позицію викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2019 у справі № 910/7122/17).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 в справі №523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.
Якщо позивач не заявляє клопотання про залучення інших співвідповідачів у справах, в яких наявна обов`язкова співучасть, тобто коли неможливо вирішити питання про обов`язки відповідача, одночасно не вирішивши питання про обов`язки особи, не залученої до участі у справі як співвідповідача, суд відмовляє у задоволенні позову (постанови Верховного Суду від 26.01.2022в справі № 457/726/17 (провадження № 61-43201св18), від 07.05.2025 у справі №761/2397/21).
Отже, пред`явлення позову до неналежного відповідача (неналежного складу відповідачів) є самостійною підставою для відмови в позові.
Враховуючи вищевикладене та зазначені правові висновки Великої Палати Верховного Суду, суд відмовляє у задоволенні позову Уманської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» про визнання недійсними додаткових угод до договору, стягнення 70910 грн 69 коп. як заявлений до неналежного складу відповідачів.
Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 “Про судове рішення”, рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з`ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Господарський суд у прийнятті судового рішення керується (та відповідно зазначає у ньому) не лише тими законодавчими та/або нормативно-правовими актами, що на них посилалися сторони та інші учасники процесу, а й тими, на які вони не посилалися, але якими регулюються спірні правовідносини у конкретній справі (якщо це не змінює матеріально-правових підстав позову).
Враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 N3477-IV (3477-15) “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини”, також повинен застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.
Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:
учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);
кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);
належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);
обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);
достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ч. 1 ст. 78);
наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);
учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);
суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).
Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З огляду на викладені обставини справи, наведені норми законодавства і правові висновки Верховного Суду, що врегульовують спірні правовідносини сторін, суд відмовляє у задоволенні позову повністю. 
На підставі статті 129 ГПК України понесені судові витрати на сплату судового збору за подання позову покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236-240, 255, 256 ГПК України, господарський суд 

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.
Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 01.05.2026.

Суддя В.М. Грачов