1	Справа № 335/2834/26  2/335/2098/2026 	

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2026 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Гашук К.В., за участю секретаря судового засідання Добрянського Н.Є., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором №1000644322 від 18.04.2012 у розмірі 99 499,37 грн та судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 18.04.2012 між АТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 1000644322. Відповідно до кредитного договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит, в розмірі визначеному кредитним договором, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у кредитному договорі, додатках до нього та в правилах надання і повернення кредиту, що розміщені на офіційному веб-сайті кредитодавця.
Таким чином, ОСОБА_1 уклала кредитний договір № 1000644322 від 18.04.2012 з АТ «ОТП БАНК», та відповідно до умов кредитного договору ОСОБА_1 були надані кредитні кошти в розмірі 70 318,20 грн.
15.03.2024 між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу № 15/03/24, відповідно до якого відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № 1000644322 від 18.04.2012.
Відповідно до договору факторингу № 15/03/24 від 15.03.2024, ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 в сумі 99 499,37 грн.
Всупереч умовам договору відповідач не виконала своїх зобов`язань, після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості, що спонукало позивача, як нового кредитора, звернутись до суду із вказаним позовом.
Ухвалою судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 19.03.2026, позовну заяву ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, було залишено без руху.
Ухвалою судді від 02.04.2026 справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено судове засідання на 27.04.2026, яке було відкладено на 27.05.2026, через першу неявку відповідача у судове засідання.
Судове засідання, призначене на 27.05.2026, було відкладено на 17.06.2026, у зв`язку із перебуванням суді ОСОБА_2 у відрядженні.
Сторони у справі, чи їх представники, у судове засідання, призначене на 17.06.2026, повторно не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від відповідача відзиву на позов, заяв про розгляд справи за її відсутності не надходило, у позові та заяві від 04.05.2026 представник ТОВ «Діджи Фінанс» просив про розгляд справи за його відсутності, та не заперечував проти заочного розгляду справи.
За таких обставин, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення за відсутності учасників справи, на підставі доказів, які є в матеріалах справи, без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та перейшов на стадію ухвалення судового рішення (з урахуванням перебування судді у відрядженні з 21.06.2026 по 26.06.2026 включно) до 29.06.2026.
Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Звертаючись до суду із вказаною позовною заявою з вимогами до ОСОБА_1 , позивач зазначав що 18.04.2012 між АТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 1000644322, у зв`язку із неналежним виконанням умов якого, у відповідачки виникла заборгованість перед АТ «ОТП БАНК» у розмірі 99 499,37 грн.
Разом з тим, позовна заява не містить копії вказаного кредитного договору. До позовної заяви долучено договір про надання споживчого кредиту №1001756316 від 03.05.2012, укладений між АТ «ОТП БАНК» та  ОСОБА_3 , який має інший номер, дату та умови.
15.03.2024 між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу № 15/03/24, за умовами якого АТ «ОТП БАНК» передає, а ТОВ «Діджи Фінанс» приймає право грошової вимоги, що належить АТ «ОТП БАНК» і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між АТ «ОТП БАНК» та боржниками, в розмірі портфеля заборгованості.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №15/03/24 від 15.03.2024, який долучено до позову, ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги до  ОСОБА_3  за кредитним договором № 1001756316 від 03.05.2012 на загальну суму 81 101,98 грн.
Таким чином, з наданих суду доказів встановлено, що ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги до особи, яка не є відповідачем у вказаній по справі та за кредитним договором по якому не було заявлено позовних вимог.
Позовна заява не містить доказів укладання між ОСОБА_1 та АТ «ОТП БАНК» кредитного договору № 1000644322 від 18.04.2012, як і не місить доказів відступлення права вимоги до  ОСОБА_1  за кредитним договором №1000644322 від 18.04.2012, про стягнення заборгованості по якому заявлено позовні вимоги в цій справі. Крім того, позовна заява не містить розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1000644322 від 18.04.2012 на заявлену у позові суму заборгованості.
Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, як передбачено статтею 11 ЦК України.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Поряд з цим, право грошової вимоги до боржника може бути відступлене також на підставі договору факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), за яким згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Статтею 1079 ЦК України визначено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
У постанові Верховного Суду від 24.12.2019 року у справі № 668/7544/15-ц зазначено, що: «за приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України).
Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Доведеність позовних вимог, розмір заборгованості, набуття новим кредитом права вимоги до боржника покладається процесуальним законом у справах цієї категорії на позивача.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження (пункти 1, 2 частини першої статті 264 ЦПК України).
Звертаючись до суду з позовом, ТОВ «Діджи Фіананс» зазначало про те, що має право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 1000644322 від 18.04.2012, на підставі договору факторингу №15/03/24 від 15.03.2024 укладеного між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «Діджи Фіананс», відповідно до якого АТ «ОТП БАНК» передає, а ТОВ «Діджи Фіананс» приймає право грошової вимоги, що належить АТ «ОТП БАНК», і стає кредитором з кредитними договорами, укладеними між АТ «ОТП БАНК» і боржником, в розмірі портфеля заборгованості.
Разом з тим, до позовної заяви не долучено доказів укладання кредитного № 1000644322 від 18.04.2012 договору між первісним кредитором АТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 , право вимога за яким начебто перейшло до позивача, із долученого додатку до договору факторингу №15/03/24 від 15.03.2024 також неможливо встановити чи набуло ТОВ «Діджи Фіананс» право грошової вимоги до  ОСОБА_1  за кредитним договором № 1000644322 від 18.04.2012, адже у вказаному додатку зазначено інший кредитний договір, його номер та дата, а також іншого кредитора та іншу суму заборгованості, право грошової вимоги за яким набуло ТОВ «Діджи Фіананс».
Відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи викладенні обставини, суд доходить до висновку, що позивачем не надано доказів, які підтверджують те, що між ОСОБА_1 та АТ «ОТП БАНК» був укладений кредитний договір № 1000644322 від 18.04.2012, за яким ОСОБА_1 начебто має заборгованість перед кредитором, а також у позові відсутні докази того, що ТОВ «Діджи Фіананс» у встановленому Законом порядку набуло статус нового кредитора за кредитним договором № № 1000644322 від 18.04.2012.
Відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова ВС від 29 червня 2021 року по справі № 916/2040/20).
З огляду на викладені судом обставини, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити у зв`язку із недоведеністю заявлених позовних вимог.
Оскільки суд відмовляє у задоволенні позову, то судові витрати у виді сплати судового збору та витрат на правничу допомогу слід віднести на рахунок позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-81,141,259,263-265,268, 280-282 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:

У задоволені Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Запорізького апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя      К. В. Гашук