П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2026 року м. Київ

Справа №359/12969/24
Апеляційне провадження №22-ц/824/1763/2026

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.
суддів: Желепи О.В., Поліщук Н.В.
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області, ухваленого під головуванням судді Журавського В.В. 14 квітня 2025 року у м. Бориспіль, 
у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В

У листопаді 2024 року ТОВ «Іннова Фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позов мотивовано тим, що 02 травня 2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір про надання грошових коштів у позику № 3870290524.
Як вбачається зі змісту договору, разом із правилами надання споживчих кредитів, затвердженими 23 квітня 2024 року, складають єдиний договір та визначають всі його істотні умови, з якими позичальник був попередньо ознайомлений. Договір укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених статтями 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».
За умовами договору позикодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у розмірі 7000 грн шляхом перерахунку на поточний рахунок позичальника, включаючи використання реквізитів платіжної картки, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно пунктів 2.6.1. цього договору, його додатків. Основні умови договору щодо надання коштів у позику: тип кредиту - кредит; мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби; строк кредиту (строк дії договору) - 360 днів; дати надання кредиту: 02 травня 2024 року або наступний за ним календарний день; стандартна процентна ставка становить 1,5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного у пункті 2.5. Договору.
Після підпису електронного повідомлення позичальником, зазначене повідомлення надійшло в ІКС Товариства та з цього моменту Товариство повідомлене про те, що позичальник надав згоду (акцептував) на пропозицію (оферту) Товариства щодо укладання договору. Моментом підписання договору є використання його сторонами електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Підписанням договору зі сторони Товариства є формування надання на ознайомлення позичальнику оферти, а також генерація та направлення позичальнику одноразового ідентифікатора. Підписанням договору зі сторони позичальника є направлення позичальником повідомлення, що містить одноразовий ідентифікатор отриманий від Товариства, через особистий кабінет.
ТОВ «Іннова Фінанс» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі та надало відповідачу грошові кошти у розмірі 7000 грн, що підтверджується квитанції про перерахування коштів, виданою ТОВ «ФК «Контрактовий дім», з яким у ТОВ «Іннова Фінанс» укладено договір № 160523/1 від 16 травня 2023 року про переказ коштів (платежів). У той же час відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, суму позики не повернув, проценти за користування грошовими коштами у повному обсязі не сплатив.
Станом на 29 листопада 2025 року заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Іннова Фінанс» складає 31158,40 грн, з яких: 7000 грн - заборгованість за тілом кредиту; 20580 грн - заборгованість за процентами, 578,40 грн - пеня за кожний день прострочення у розмір подвійної облікової ставки НБУ.
Посилаючись на викладене, ТОВ «Іннова Фінанс» просило стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у розмірі 31158,40 грн.

Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2025 року позов ТОВ «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання грошових коштів у позику - задоволено частково. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Іннова Фінанс» заборгованість за договором надання грошових коштів у позику № 3870290524 від 02 травня 2024 року у розмірі 27580 грн та витрати на оплату судового збору в розмірі 2144,07 грн.
Рішення суду мотивоване тим, що кредитний договір № 3870290524 від 02 травня 2024 року є укладеним в електронній формі, оскільки його підписано відповідачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора. Позичальник неналежним чином виконував свої зобов`язання, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за тілом кредиту в розмірі 7000 грн та за процентами в розмірі 20580 грн.
Водночас підстави для стягнення пені в розмірі 3578,40 грн відсутні, оскільки на підставі пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України відповідача звільнено від обов`язку сплачувати неустойку (штраф, пеню) на період дії воєнного стану.

Не погодився із рішенням суду першої інстанції відповідач ОСОБА_1 , його представником адвокатом Буцан О.В. подано апеляційну скаргу, в якій він не погоджується із заочним рішенням в задоволеній частині, вважає його незаконним і необґрунтованим, таким що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, за неповного з`ясування судом всіх обставин справи.
В обґрунтування апеляційної скарги вказано, про неврахування судом того, що в договорі про надання грошових коштів у позику №3870290524 від 02 травня 2024 року не зазначено на який саме поточний рахунок повинна перераховувалась сума кредиту та позивачем не надано доказів належності відповідачу номеру рахунку № НОМЕР_1 , відкритому у АТ «СЕНС БАНК», на який були перераховані кредитні кошти, тоді як ні договір позики, ні будь-які інші документи надані позивачем не містять номеру поточного рахунку відповідача.
Звертає увагу, що згідно довідки АТ «СЕНС БАНК» від 12 травня 2025 року, яку було долучено до заяви про перегляд заочного рішення, за період з 12 травня 2020 року по 12 травня 2025 року в АТ «СЕНС БАНК» не оформлювалися договори/рахунки на ім`я фізичної особи - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ). Отже, дана довідка спростовує факт отримання кредитних коштів відповідачем, оскільки він взагалі ніколи не був клієнтом АТ «СЕНС БАНК».
Окрім цього, відповідач вказує, що він не проживає за місцем своєї реєстрації про що долучав до заяви про перегляд заочного рішення довідку Гірської сільської ради від 07 травня 2025 року за вих. № 936-02-17-25. 
Неврахування судом вищевказаних обставин позбавили відповідача можливості представляти свої інтереси на умовах, які не б ставили його в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом та надати докази на підтвердження факту неотримання кредитних коштів, у зв`язку з чим судом порушено вимоги ч.1 ст. 288 ЦПК України та статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий судовий розгляд.
Вказує, що позивач не надав до суду достатніх доказів на підтвердження факту їх перерахування та взагалі обставин існування заборгованості за кредитним договором, за відсутності виписки по рахунку скаржника та розрахунку заборгованості за процентами, суд належним чином не встановив усі необхідні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, не забезпечив повного та всебічного її розгляду, не надав належної оцінки поданим сторонами доказам, не сприяв сторонам здійсненню їх процесуальних прав, що призвело до передчасного та помилкового висновку про задоволення позову. 
На підставі викладеного, просить скасувати заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Позивач не скористався своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу.

У порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Судом встановлено, 02 травня 2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір надання грошових коштів у позику № 3870290524 за допомогою Веб-сайту (https://finsfera.ua), який є частиною інформаційно-телекомунікаційної системи (ІКС) Товариства.
Пунктом 2.1. договору визначено, що його укладення здійснюється сторонами за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується позичальнику через Веб-сайт, ідентифікація позичальника здійснюється при вході позичальника в особистий кабінет, в порядку передбаченому договором та/або Законом України "Про електронну комерцію", в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону позичальника, вказаний позичальником при вході та/або протягом періоду обслуговування в Товаристві (в т.ч. через месенджер).
На умовах, установлених договором, товариство надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (пункт 2.2. договору). (а.с. 10-30)

Додатком № 1 до договору є графік платежів (а.с. 31-33)
Наявний у справі також й паспорт споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма). (а.с. 34-39)
02 травня 2024 року між ТОВ «ФК "Контрактовий Дім» та ТОВ «Іннова Фінанс» укладено договір № 160523/1 про надання послуг з приймання та переказу платежів, пунктом 1.1. якого визначено, що клієнт доручає ФК за відповідну плату здійснювати перекази коштів (платежів) з використанням реєстру виплат на користь отримувачів відповідно до правил МПС для сервісів Visa Direct/Master Card Money Send. (а.с.41-48)
Згідно квитанції до платіжної інструкції ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» № 19845-1354-105219308 від 02 травня 2024 року, ТОВ «ФК "Контрактовий Дім», на підставі договору з ТОВ «Іннова Фінанс» № 160523/1 від 16 травня 2023 року, здійснило 02 травня 2024 року успішний переказ 7000 грн на картку № НОМЕР_3 , отримувачем визначений АТ «СЕНС БАНК». (а.с. 50)
Також до справи долучено анкету-заяву позичальника ОСОБА_1 за підписом директора ТОВ «Іннова Фінанс». (а.с. 51-52), правила надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «Іннова Фінанс». (а.с. 53-60)
Згідно розрахунку за період 02 травня 2024 року по 14 листопада 2024 року у відповідача виникла пеня у розмірі 3578,40 грн. (а.с. 40)
Окрім цього під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення суду відповідачем долучено копію довідки АТ «СЕНС БАНК» № 22710-33.4 від 12 травня 2025 року, де вказано, що за період з 12 травня 2020 року по 12 травня 2025 року в АТ «СЕНС БАНК» не оформлювалися договори/рахунки на ім`я фізичної особи - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ). (а.с. 110)
До заяви відповідач долучив довідку Гірської сільської ради від 07 травня 2025 року за вих. № 936-02-17-25, де вказано, що він фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 111)

Згідно зі статтею 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина перша статті 634 ЦК України).
Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
У відповідності до абзацу 2 частини 2 статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
У ст. 1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Закон України «Про електронну комерцію» (далі - Закон) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Статтею 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Така пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (частина 5 статті 11 Закону).
Згідно з частиною 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилами частини 8 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон або іншим способом.

Закон України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", як спеціальний закон, визначає загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків (далі - платіжні системи) в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлює відповідальність суб`єктів переказу, а також визначає загальний порядок здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами.
Відповідно до пункту 16.1. статті 16 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", до документів на переказ відносяться розрахункові документи, документи на переказ готівки, міжбанківські розрахункові документи, клірингові вимоги та інші документи, що використовуються в платіжних системах для ініціювання переказу.
Згідно з пунктом 17.1. статті 17 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", форми розрахункових документів, документів на переказ готівки для банків, а також міжбанківських розрахункових документів установлюються нормативно-правовими актами Національного банку України. Форми документів на переказ, що використовуються в платіжних системах для ініціювання переказу, установлюються правилами платіжних систем. Обов`язкові реквізити електронних та паперових документів на переказ, особливості їх оформлення, оброблення та захисту встановлюються нормативно-правовими актами Національного банку України.
За приписами з частин 19.1, 19.2. статті 19 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" порядок і строки зберігання, а також процедура знищення електронних документів, що застосовуються при проведенні переказу, встановлюються Національним банком України. Строки зберігання цих документів мають бути не меншими, ніж строки, встановлені для паперових документів аналогічного призначення. Електронні документи зберігаються на носіях інформації у формі, що дозволяє перевірити цілісність, достовірність та авторство електронних документів на цих носіях.
Згідно з частиною 22.1 статті 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", ініціювання переказу здійснюється за такими видами розрахункових документів: 1) платіжне доручення; 2) платіжна вимога-доручення; 3) розрахунковий чек; 4) платіжна вимога; 5) меморіальний ордер. Національний банк України має право встановлювати інші види розрахункових документів.
Відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні" "Первинні документи та регістри бухгалтерського обліку": Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Верховним Судом в постанові від 12 січня 2021 року в справі № 524/5556/19 висловлена правова позиція, що при оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет магазину) вказує особа, яка створила замовлення.
Крім того, Верховний Суд у постанові від 07 жовтня 2020 року в справі № 127/33824/19 зазначив, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений.
Крім того, згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 24 червня 2021 року в справі № 686/19271/19, договір не є первинним обліковим документом для цілей бухобліку, а свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання, в той час як первинні документи складаються лише за фактом надання послуг.
В постановах від 14 березня 2018 року у справі № 654/4006/14-ц, від 30 червня 2020 року в справі № 554/12083/15 та від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц суд касаційної інстанції також виходив із того, що виписки із банківських рахунків можуть бути належними і допустимими доказами надання кредитних коштів позичальнику.

За змістом частин 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Згідно зі статтею 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
В силу вимог частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року в справі № 129/1033/13-ц вказала на те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

З матеріалів справи вбачається, що 02 травня 2024 року між сторонами у справі був укладений договір надання грошових коштів у позику № 3870290524, який підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором «zh98ju1zb», тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами договору в електронній формі.
Матеріали справи не містять заперечень відповідача, щодо відомостей, вказаних у договорі, зокрема: ПІБ, РНОКПП, паспортні дані, телефон, сума бажаного кредиту, електронна адреса позичальника, фінансовий номер телефону, номер банківського рахунку/банківської картки для перерахування коштів.
Також матеріали справи не містять доказів, що укладений 02 травня 2024 року між сторонами договір на підставі судового рішення визнаний недійсним. У даній справі, що переглядається, ОСОБА_1 не звертався із позовом про визнання недійсним договору.
Сукупний аналіз наведених обставин та положень закону вказує на те, що між сторонами укладено договір про надання грошових коштів у позику в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених статтями 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Водночас, пред`являючи позов про стягнення кредитної заборгованості, кредитор зобов`язаний надати належні та допустимі докази на підтвердження факту видачі кредитних коштів та невиконання позичальником передбаченого договором обов`язку з їх повернення.
За загальним правилом, належними та допустимими доказами на підтвердження обставини видачі кредитних коштів позичальнику є первинні бухгалтерські документи про видачу готівки або перерахування коштів.
З матеріалів справи убачається, що на підтвердження перерахування грошових коштів за договором № 3870290524 від 02 травня 2024 року у розмірі 7 000 грн позивачем до позовної заяви додано квитанції до платіжної інструкції ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» № 19845-1354-105219308 від 02 травня 2024 року, відповідно до якої зарахування коштів відбулося на картку № НОМЕР_3 , отримувачем визначений АТ «СЕНС БАНК».
Разом з тим відповідно до наявної у справі довідки АТ «СЕНС БАНК» № 22710-33.4 від 12 травня 2025 року, у період з 12 травня 2020 року по 12 травня 2025 року в АТ «СЕНС БАНК» не оформлювалися договори/рахунки на ім`я фізичної особи - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).
Крім того за відкрити даними перші чотири цифри номеру платіжної карти вказують, що вона була видана АТ «ПУМБ».
Також слід звернути увагу на те, зо надана позивачем квитанція до платіжної інструкції не містить даних про особу, що її склала, її підпису в будь-якій формі.
Отже, з урахуванням вище вказаного, надані сторонами докази, не доводять обставин видачі відповідачу кредитних коштів, оскільки не підтверджено факт платіжної операції за формою та змістом, передбаченими Законом України "Про платіжні послуги".
Виходячи з наведених норм процесуального закону доказування є юридичним обов`язком сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі ухвалити рішення по справі на користь протилежної сторони. 
Таким чином, суд першої інстанції, оцінюючи виключно надані позивачем докази, не перевірив, що позивачем не надано доказів, які б надавали можливість підтвердити факт існування карткового рахунку № НОМЕР_3 , встановити установу у якій відкрито та обслуговується такий рахунок, його власника, а також здійснення операцій за цим рахунком, зокрема зарахування коштів у розмірі 7000 грн. Також суд першої інстанції при розгляді заяві про перегляд заочного рішення не звернув увагу на наданий стороною відповідача доказ на спростування такого висновку. 
Колегія суддів також враховує й ту обставину, що позивачем не долучено розрахунку заборгованості по тілу кредиту та відсотків за користування ним, виписки про рух коштів, на що суд першої інстанції також уваги не звернув.
Отже, надані позивачем докази можуть свідчити про наявність певних правовідносин між відповідачем і банком, однак не підтверджують існування саме того зобов`язання, право вимоги за яким заявлено позивачем.
З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних ТОВ «Іннова Фінанс», оскільки ним не доведений факт виконання взятих на себе зобов`язань перед відповідачем щодо видачі кредитних коштів, що вказує на відсутність у відповідача і обов`язку по їх поверненню та сплати процентів за користування ними.

Згідно з п. 2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до вимог статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 , підлягає до задоволення, а заочне рішення рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2025 року скасуванню із ухваленням нового, яким у позові ТОВ «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити. 

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (стаття 141 ЦПК України).

За подання апеляційної скарги ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 3633,60 грн.
Оскільки рішення суду скасовано й у позові ТОВ «Іннова Фінанс» відмовлено, а тому на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3633,60 грн сплачений ним за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 205 року скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення.
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» на користь ОСОБА_1 судовий збір за звернення до суду із апеляційною скаргою у розмірі 3633,60 грн.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс», код ЄДРПОУ 44127243, адреса місцезнаходження: 01014, м. Київ, вул. Болсуновська, 8, поверх 9. 
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова 

Судді: О.В. Желепа

Н.В. Поліщук