Справа № 755/8545/26
Провадження №: 3/755/3580/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"16" червня 2026 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Курило А. В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Самсоново, Новоазовського р-ну, Донецької обл., громадянки України, офіційно не працевлаштованої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий 15.07.2011 року Святошинським РУГУ МВС України в місті Києві,
у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КпАП України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 20 травня 2026 року приблизно о 19:30, за адресою: АДРЕСА_2 ухилилась від виконання своїх батьківських обов?язків стосовно своєї неповнолітньої доньки, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до розпивання останньою алкогольних напоїв у громадському місці - біля під`їзду будинку, однак, ураховуючи, що неповнолітня не досягла 16-річного віку, до адміністративної відповідальності притягується її мати.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не сповістила. Клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Зокрема, оголошення про виклик до суду ОСОБА_1 було розміщено на офіційному вебпорталі судової влади України (сторінці Дніпровського районного суду міста Києва).
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі, добросовісно користуватися процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Заборона зловживання правом закріплена у статті 17 Конвенції, згідно з якою жодне з її положень не може тлумачитися як таке, що надає право займатися діяльністю або вчиняти дії, спрямовані на скасування чи обмеження визнаних прав і свобод у більшому обсязі, ніж передбачено Конвенцією.
Приписи КпАП України, зокрема стаття 268 цього Кодексу, визначаючи коло процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності, не містять положень, що дозволяли б ухилятися від явки до суду. Зазначена особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої права та сприяти судовому розгляду в межах строків, визначених статтею 38 КпАП України.
Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, оскільки воно за своєю природою потребує регулювання державою (рішення ЄСПЛ у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства»).
Отже суд вжив усіх необхідних заходів для повідомлення особи та забезпечення її явки в судове засідання тому вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до вимог ст.268 КпАП України.
Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, рапорт, копії паспортів, пояснень, довідку про кількість складених протоколів про адміністративне правопорушення протягом року, - дійшов таких висновків.
Стаття 7 КпАП України передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Частиною 3 ст.184 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.
Нормами ст.245 КпАП України передбачено ряд завдань серед яких є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з рапортами інспекторів Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, 20 травня 2026 року було виявлено неповнолітню ОСОБА_2 , яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння (а.с.7-8).
Матеріали справи також містять письмові пояснення ОСОБА_1 , у яких вона зазначила, що її донька пішла гуляти в невідомому напрямку та ввечері додому не повернулася, проте на цей час перебуває вдома під її наглядом (а.с.2).
Крім того, наявна в матеріалах справи довідка про кількість складених протягом року протоколів про адміністративні правопорушення свідчить про те, що стосовно ОСОБА_1 складено 2 протоколи за ст.184 КпАП України за невиконання батьками обов?язків щодо виховання дітей (а.с.9). 
За таких обставин суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КпАП України.
При накладенні стягнення відповідно до ст.ст.33, 252 КпАП України суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, а також враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.
Окрім цього, згідно зі ст.40-? КпАП України, судовий збір у провадженні в справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, у розмірі, визначеному ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».
Також ч.1 ст.307 КпАП України передбачено, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу в установлений строк, постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи особи або за місцезнаходженням її майна в порядку, визначеному законом.
Відповідно до статті 308 КпАП України, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові. 
За таких обставин, керуючись вимогами ст.ст.33, 40-?, 184 ч.3, 252, 283-285, 289, 291, 294, 307, 308 КпАП України, суд, -

у х в а л и в:

 
Визнати  ОСОБА_1  винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КпАП України, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, в дохід держави.

Згідно з ч.1 ст.307 КпАП України, штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у встановлений законом строк, відповідно до ст.308 КпАП України, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу, а також витрати на виконавче провадження.

Стягнути з  ОСОБА_1  в дохід держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п?ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.
Строк пред`явлення постанови до виконання становить три місяці з дня набрання нею законної сили. У разі оскарження постанови перебіг строку давності звернення до виконання зупиняється до розгляду апеляційної скарги.

Суддя         Андрій КУРИЛО