УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
15 червня 2026 року
м. Київ
справа № 725/2057/26
провадження № 51 - 2238 впс 26
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
в режимі відеоконференції:
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про направлення матеріалів кримінального провадження № 725/2057/26 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України (далі - КК), ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,
встановив:
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) надійшло клопотання від захисника ОСОБА_5 про направлення вищевказаного кримінального провадження із Чернівецького районного суду м. Чернівці до Салтівського районного суду м. Харкова для розгляду.
Клопотання захисника подане в інтересах ОСОБА_6 мотивовано тим, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні №42024260000000110 направлено до Чернівецького районного суду м. Чернівці з порушенням правил територіальної підсудності. На думку захисника місцем вчинення найтяжчого із інкримінованих злочинів, а саме за ч. 5 ст. 191 КК -є місцезнаходження ФОП ОСОБА_9 ( АДРЕСА_1 ), що відноситься до територіальної юрисдикції Салтівського районного суду м. Харкова. Саме на рахунок зазначеної фізичної особи-підприємця, як стверджує сторона захисту, здійснювалося перерахування грошових коштів з їх подальшим зняттям. У зв`язку з цим захисник просить направити кримінальне провадження на розгляд вказаного суду.
Також захисник зазначає, що ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «Фортіс-ЛАЙТ» є основним постачальником освітлювального обладнання, через яке здійснювалися поставки товару, укладалися відповідні договори та формувалася супровідна документація. За твердженням сторони захисту, вказане товариство здійснює господарську діяльність у м. Харкові, що також свідчить про наявність підстав для розгляду кримінального провадження судом цього регіону.
Крім того, захисник зазначає, що ОСОБА_6 зареєстрований та проживає в Харківській області і користується відстрочкою від призову на військову службу під час мобілізації. На думку сторони захисту, його участь у судових засіданнях у м. Чернівці пов`язана з ризиком втрати відстрочки та подальшого призову на військову службу.
Перевіривши доводи наведені у клопотанні, дослідивши матеріали провадження, суд дійшов висновку, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.
У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Положеннями ч. 1 ст. 34 КПК передбачено, що кримінальне провадження може бути передано на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушеннями правил територіальної підсудності.
Відповідно до матеріалів провадження за клопотанням, до Чернівецького районного суду м. Чернівці надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №42024260000000110 від 02 липня 2024 року стосовно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
У відповідь на запит Верховного Суду, місцевий суд повідомив, що вказане провадження перебуває на стадії підготовчого судового засідання. 
Зі змісту обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК, ОСОБА_7 - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК, ОСОБА_8 - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК.
Згідно з положеннями ст. 12 КК, більш тяжким злочином, інкримінованим у межах цього провадження, є діяння, передбачене ч. 5 ст. 191 КК, яке полягає у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в умовах воєнного стану, організованою групою осіб, в особливо великому розмірі.
Склад злочину, передбачений у ст. 191 КК визначений законодавцем як матеріальний і вважається закінченим за ознакою «заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем» з моменту отримання можливості винною особою розпорядитися ним на власний розсуд.
Разом з тим, обвинувальний акт не містить вказівку на конкретне місце, де саме, за версією сторони обвинувачення, відбулося безпосереднє заволодіння майном або отримання можливості розпоряджатися ним. Відтак, встановити точне адміністративно територіальне місце вчинення відповідного злочину неможливо.
Крім того, слід ураховувати, що розпорядження грошовими коштами може здійснюватися фактично з будь-якого місця шляхом використання сучасних програмно-технічних засобів, систем дистанційного банківського обслуговування та інших електронних сервісів, що також унеможливлює однозначне визначення місця вчинення відповідного діяння лише з огляду на факт подальшого розпорядження коштами.
Натомість, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 42024260000000110 від 02 липня 2024 року стосовно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 складено 25 лютого 2026 року детективом Територіального управління БЕБ у Чернівецькій області та затверджено цього ж дня прокурором Чернівецької обласної прокуратури, що знаходиться за адресою: вул. Головна, 119, м. Чернівці.
Таким чином досудове розслідування в цьому провадженні було закінчено в межах територіальної юрисдикції Чернівецького районного суду м. Чернівці.
Що стосується посилань захисника ОСОБА_5 на місце проживання обвинуваченого ОСОБА_6 як на підставу направлення кримінального провадження до Салтівського районного суду м. Харкова, то таке не можна визнати прийнятним. 
Факт перебування учасників кримінального провадження на території іншої області сам собою не є винятковим випадком у розумінні положень ст. 34 КПК і не зумовлює обов`язкового направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів. 
До того ж у кожному конкретному випадку, суд який розглядає кримінальне провадження, не позбавлений можливості здійснювати судове провадження в режимі відеоконференції в порядку, передбаченому ст. 336 КПК.
Крім того, у клопотанні захисника зазначається про можливий ризик призову його підзахисного на військову службу під час мобілізації. Водночас наведені доводи ґрунтуються виключно на припущеннях та не можуть розглядатися як виняткові випадки, що зумовлюють необхідність зміни територіальної підсудності кримінального провадження.
Саме по собі перебування особи на військовому обліку та існування ймовірності її призову на військову службу не свідчать про об`єктивну неможливість участі такої особи у судовому провадженні або здійснення судом правосуддя. Зазначені обставини мають гіпотетичний характер і не підтверджують наявності реальних перешкод для розгляду кримінального провадження судом, у провадженні якого воно перебуває.
Відтак наведені захисником доводи не можуть бути підставою для передачі кримінального провадження на розгляд іншого суду.
З огляду на викладене, підстав для направлення зазначеного кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст. 32, 34 КПК, Верховний Суд 
постановив:
Клопотання захисника ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження (справа №725/2057/26) за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_10 ОСОБА_2 ОСОБА_3