справа № 488/3849/23
провадження № 1-кп/488/95/26
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.06.2026 року 

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі: 
головуючого судді ОСОБА_1 
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням: 

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зелений Гай Жовтневого району Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, працює охоронцем у TOB «Сігард Сервіс", зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 04.08.2023 приблизно о 19:00 год. умисно заподіяв ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження, які спричинили смерть потерпілого за наступних обставин:
так, у вказаний період часу обвинувачений ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , на ґрунті особистих неприязних відносин, взяв у дворі даного домоволодіння дерев`яну палицю, з якою повернувся до будинку, маючи намір заподіяти тяжкі тілесні ушкодження потерпілому, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, водночас, не передбачаючи настання наслідків у вигляді смерті потерпілого, хоча повинен був і міг їх передбачити, діючи умисно, наніс ОСОБА_9 не менше п`яти ударів дерев`яною палицею по голові, обличчю, тулубу та кінцівкам, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді синця на задній поверхні грудної клітки (на рівні 9-го ребра) по задньо-підпахвовій лінії зліва з просвітленням в центрі та крововиливом в м`які тканини; локального перелому дев`ятого ребра по задньо-підпахвовій лінії зліва з ушкодженням пристінкової плеври та крововиливом в навколишні м`які тканини, крововиливу в області воріт селезінки та розриву її капсули, які мають прямий причинний зв`язок з настанням смерті та ознаки тяжких тілесних ушкоджень при житті; а також тілесні ушкодження у вигляді садна та синця на задньо-внутрішній поверхні лівого стегна в середній та нижній третині, п`яти саден в лобній та в лобно-тім`яній області зліва, на правому крилі носа, у виличній області справа; трьох саден на задньо-внутрішній поверхні лівого передпліччя у середній третині, тильній поверхні правої кисті; двох синців навколо саден на тильній поверхні правої кисті; садна та синця на правому стегні у нижній третині по передній поверхні, які по ступеню тяжкості мають ознаки легких тілесних ушкоджень.
Після цього ОСОБА_9 було доставлено до КНП ММР "Миколаївська міська лікарня швидкої медичної допомоги", де того ж дня від отриманих тілесних ушкоджень останній помер.
Смерть ОСОБА_9 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1879 від 15.09.2023 року, настала в результаті тупої закритої травми черевної порожнини з ушкодженням селезінки, яка супроводжувалася внутрішньочеревною кровотечою та ускладнилася травматичним шоком. 
Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні в інкримінованому за ст. 121 ч. 2 КК України кримінальному правопорушенні винним себе визнав частково, не оспорюючи причетності до інкримінованих подій та завдання потерпілому ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень. Суду показав, що з весни 2022 року він мешкав разом зі своєю сестрою ОСОБА_10 та її співмешканцем ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_3 . 04.08.2023 ОСОБА_11 почав буянити, сваритися з сестрою, вчиняти сварку та вживати спиртне ще з ранку, на що ОСОБА_12 було викликано поліцію. По приїзду, поліцейські поспілкувались з ОСОБА_11 та вигнали його з будинку. ОСОБА_9 пішов, а приблизно о 19:00 год. прийшов додому знову, став знову вживати алкогольні напої та чіплятися до ОСОБА_10 , скандалити з нею. Спочатку ОСОБА_9 пішов спати, потім знову встав, став провокувати сварку з сестрою. ОСОБА_12 в цей час стояв на вулиці курив, коли почув крики ОСОБА_11 (мовою оригіналу): «Я сейчас уработаю тебя и брата твоего» та почув, як той узяв металевий цепок. Сестра також закричала. Він це почув, схватив дерев`яну палицю на вулиці, розмірами близько метра, товщиною бзизько 5 см, забіг у будинок, де побачив, що сестра перехватила у ОСОБА_11 рукою металевий ланцюг, хотіла вирвати його. Вони тягнули його один до одного. ОСОБА_12 наніс палкою ОСОБА_11 ззаду удар справа, вимагав бросити ланцюг. Той не випускав його. Потім він став між потерпілим та ОСОБА_13 , спочатку відштовхнув ОСОБА_11 в бік, в цей час ОСОБА_11 від ОСОБА_13 опинився на відстані, при цьому лівою рукою ОСОБА_11 намагався вдарити ОСОБА_12 , на що ОСОБА_12 вдарив ОСОБА_11 палкою по бокам - справа та зліва, по рукам та лівій нозі. ОСОБА_11 продовжував виривати цепок у сестри, тому ОСОБА_12 наніс йому удар палкою по голові, той бросив ланцюг, присів, у нього пішла кров з голови, потім вийшов у двір, там присів, нікого не підпускав до себе. Вони з сестрою викликали поліцію, вони не надали ОСОБА_11 медичну допомогу. Йому відомо, що коли ОСОБА_11 взяв металевий ланцюг, він став замахуватися ним на сестру. ОСОБА_11 не вспів нанести ним удар сестрі, вона подставила руку до голови, тому ланцюгом її трохи тільки по плечі торкнулось. Він не мав наміру завдати тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , він обороняв свою сестру від завдання їй ОСОБА_11 тілесних ушкоджень.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 в обгрунтування позиції обвинуваченого послалась на те, що обвинувачений, завдаючи тілесні ушкодження ОСОБА_11 , перебував у стані необхідної оборони, бо таким чином мав намір перешкодити ОСОБА_11 у завданні тілесних ушкоджень ОСОБА_13 . Що такі дії ОСОБА_11 , який постійно та неодноразово бив свою сестру, виганяв з будинку, провокував сварки та скандали, слід врахувати суду, як такі, які впливають на кваліфікацію дій ОСОБА_12 . За думкою сторони захисту вірно дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ст.124 КК України, як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони. Поміж іншого, за думкою захисника, ОСОБА_11 не була надана належна медична допомога, він не був оглянутий лікарями належним чином, тому в смерті ОСОБА_11 є і вина лікарів.
Незважаючи на часткове визнання провини обвинуваченим, його вина за інкримінованим злочином повністю підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів - показаннями потерпілої, свідків, судового експерта: 
Потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що є матір`ю ОСОБА_9 . Останній мешкав разом із співмешканкою ОСОБА_10 та її братом ОСОБА_7 . Останній рік вона із сином майже не спілкувалась. Більшу частину свого життя той «сидів» у в`язницях, він постійно зловживав алкогольним напоями. Про смерть сина їй відомо зі слів ОСОБА_10 . Вона не має жодних претензій до обвинуваченого та на суворому покаранні не наполягає; 
свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 (інспектори УПП) суду показали, що близько півроку потому у серпні 2023 року вони приїхали під час патрулювання на виклик за заявою про сімейне насильство за адресою: м. Миколаїв, вул. Олега Ольжича, 17, де зустріли жінку, яка повідомила, що у неї виник конфлікт зі співмешканцем, в ході якої той почав її бити, коли вступився її брат. Потерпілий лежав у дворі в одних трусах, з голови сильно текла кров, на голові — рублені рани, він був дуже п`яний, зв`язної мови не мав. Він не скаржився ні на що, бо фактично не міг розмовляти. Вони надали потерпілому першу домедичну допомогу, викликали швидку, погрузили його в карету швидкої допомоги. ОСОБА_12 був у дворі будинку, він не заперечував, що вступився за сестру та наніс потерпілому удар дерев`яною палицею по голові;
свідок ОСОБА_16 суду показала, що працює молодшою медичною сестрою у приймальному відділенні БСМП. Пам`ятає випадок, коли у серпні 2023 року до лікарні було доставлено пацієнта, йому було зроблено рентген та доставлено в оглядову кімнату. Він був оглянутий лікарем. Надалі вів себе агресивно, матюкався на них, казав, що буде спати. Вона його залишила та коли через тривалий час вночі повернулася, потерпілий був мертвий; 
свідок ОСОБА_17 суду показав, що працює лікарем нейрохірургом БСМП. Після огляду медичної документації відносно ОСОБА_11 , свідком було повідомлено, що ним було оглянуто потерпілого ОСОБА_11 , після здійсненого рентгену було констатовано у нього ушиб м`яких тканин голови. У разі надходження від пацієнта інших скарг, він би направив його до профільного лікаря. В картці таких відміток не було, інших скарг від потерпілого не надходило. За загальним правилом, першочергово потерпілих, які поступили за викликом швидкої допомоги, оглядає лікар приймального відділення, який направляє особу до конкретного лікаря, в залежності від маючих місце скарг та результатів огляду;
свідок ОСОБА_10 суду показала, що є рідною сестрою ОСОБА_7 . ЇЇ співмешканець ОСОБА_9 , з яким вони разом проживали з 2021 року, бив її постійно та ображав, вона не могла позбутися його зі свого дому. Про такі події вона не розповідала ОСОБА_12 . ОСОБА_7 став мешкати разом з ними з початку війни - з 2022 року. З братом ОСОБА_9 не конфліктував. 04.08.2023 року її співмешканець ОСОБА_9 вживав алкогольні напої з самого ранку. То уходив, надалі повертався додому, будучи у стані алкогольного сп`яніння ображав її та брата, погрожував, що повбиває їх. Потім ліг спати, коли вскочив, схватив ланцюг, замахнувся на неї, вона прикривалась рукою, він вдарив її по голові та руці. Вона схватилась рукою за той ланцюг, намагалась у нього його забрати. Між ними була боротьба з цього приводу. Потім вона стала кричати, гукати на допомогу брата і у будинок зайшов ОСОБА_12 з дерев`яною палкою розмірами більше метра. Кухар наніс тою палкою ОСОБА_11 три удара - по спині, тулубу, голові. Після чого ОСОБА_11 вийшов у двір, лежав на землі, з голови у нього йшла кров. У неї були наявні тілесні ушкодження. Вона не зверталась до лікарні;
свідок ОСОБА_18 - лікар травматолог БСМП після огляду медичної документації відносно ОСОБА_11 суду показав, що 04.08.2023 року до травмпункту лікарні було доставлено хворого ОСОБА_11 , йому було надано допомогу - огляд, первинна обробка ран на голові, накладені шви, введено вакцину, після того його було транспортовано до приймального відділення БСМП, де його було оглянуто нейрохирургом БСМП та рекомендовано звернутися до хірурга за місцем проживання. Було зроблено рентген черепа. Він дуже добре пам`ятає ОСОБА_11 . Той був у стані сп`яніння, дуже агресивний та надто активний, хотів вступити в бійку з медсестрою, санітаркою, ображав медичний персонал, його утримували люди, які його привезли. Він розмовляв із ними, розповідав про своє злочинне минуле, скарг від нього на інші тілесні ушкодження, окрім наявні на голові, не поступало. Хворий, який має кровотечу та пошкодження селезінки, так активно себе не поводить. Близько через півтори години після доставки ОСОБА_11 до лікарні, нейрохірург повідомив, що він помер в палаті. 
Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_19 суду показала, що висновок судово-медичної експертизи №1879 від 15.09.2023 року вона підтримує. При огляді трупа ОСОБА_11 вона зафіксувала вшиті лікарями рани, які були в нього на голові. Надалі нею був виявлений синець на грудній клітці (на рівні 9-го ребра). Якби лікарі зробили УЗІ черевної порожнини, було б зрозуміло, що є проблема. Тоді б був викликаний хірург і потрібне було б оперативне втручання з видаленням селезінки. При кровотечі та при розриві селезінки людина може не відчувати ознак болі. Низький тиск може бути підозрою на кровотечу, однак у людей буває і низький тиск;
свідок ОСОБА_20 (молодша медична сестра приймального відділення БСМП), не повідомила суду обставин, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження.
Вина обвинуваченого також підтверджується оголошеними прокурором та дослідженими судом письмовими доказами:
рапортом співробітника поліції - чергової частини про надходження 04.08.2023 року о 19:02 годині на лінію 102 заяви від ОСОБА_7 про домашнє насильство щодо співмешканця сестри, який вчиняє бійку, погрожує спалити будинок, неадекватно себе поводить (т.1 а.с.89);
рапортом співробітника поліції - чергової частини про надходження 04.08.2023 року о 21:47 годині на лінію 102 повідомлення ЛШМД щодо ОСОБА_9 , який доставлений до травмпункту о 21:00 години з забоєм м`яких тканин голови (т.1 а.с.90);
рапортом співробітника поліції - чергової частини про надходження 04.08.2023 року о 23:39 годині на лінію 102 повідомлення ЛШМД щодо ОСОБА_9 , який помер в приймальному відділенні (т.1 а.с.91);
даними протоколу огляду місця події від 05.08.2023 року із фототаблицею, відповідно до якого місцем огляду є домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , в ході огляду виявлено та вилучено металевий ланцюг, фрагмент деревини, змиви РБК з підлоги та грунту земельної ділянки, фрагмент марлі з грунту земельної ділянки (т.1 а.с.97-114);
даними протоколу огляду місця події від 05.08.2023 року - приміщення палати №15 КНП ММР «МЛШМД», в ході якого оглянуто труп потерпілого з ознакам насильницької смерті (т.1 а.с.115-120); 
даними висновку судово-медичної експертизи №1879 від 15.09.2023 року, відповідно до якого смерть ОСОБА_9 настала внаслідок тупої закритої травми черевної порожнини з ушкодженням селезінки, яка супроводжувалася внутрішньочеревною кровотечою та ускладнилася травматичним шоком. 
Виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця на грудній клітці (на рівні 9-го ребра) по задньо-підпахвовій лінії зліва з просвітленням в центрі та крововиливом в м`які тканини; локального перелому дев`ятого ребра по задньо-підпахвовій лінії зліва з ушкодженням пристінкової плеври та крововиливом в навколишні м`які тканини; крововиливу в області воріт селезінки та розриву її капсули — утворились одномоментно від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поздовжньо-сферичною поверхнею, якими могла бути дерев`яна палка, труба, ід.д.. Вищевказані тілесні ушкодження мають прямий причинний зв`язок з настанням смерті та ознаки тяжких тілесних ушкоджень при житті.
Тілесні ушкодження у вигляді садна та синця на задньо-внутрішній поверхні лівого стегна в середній та нижній третині; вшитої рани в лобно-тім`яній області справа; вшитої рани в області правої надбрівної дуги, ближче до зовнішнього краю; п`яти саден в лобній та в лобно-тім`яній області зліва, на правому крилі носа, у виличній області справа; трьох саден на задньо-внутрішній поверхні лівого передпліччя у середній третині, тильній поверхні правої кисті; двох синців навколо саден на тильній поверхні правої кисті; садна та синця на правому стегні у нижній третині по передній поверхні по ступеню тяжкості мають ознаки легких тілесних ушкоджень, в причинно-слідчому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_9 не перебувають.
Приймаючи до уваги розвиток шоку після травми, можливо зробити висновок, що з моменту отримання тілесних ушкоджень і до настання смерті потерпілий міг жити декілька годин. Ступінь вираженості трупних явищ свідчить про те, що з моменту смерті до моменту дослідження трупу пройшло не менше 4-8 годин. При судово-медичному дослідженні крові від трупа ОСОБА_9 виявлений етиловий спирт у концентрації 3,07 проміле, що відповідає тяжкому ступеню алкогольного сп`яніння (т.1 а.с.104-139); 
висновком комісійної судово-медичної експертизи № 26-К від 23.06.2025 року, відповідно до якої тілесні ушкодження, які мали місце у ОСОБА_9 згідно із висновком експерта №1879 від 05.08.2023 року, утворились прижиттєво, від дії тупих твердих предметів. 
Ушкодження у вигляді синця на грудній клітці (на рівні 9-го ребра) по задньо-підпахвовій лінії зліва з крововиливом в м`які тканини, перелому 9 ребра з пошкодженням пристінкової плеври та крововиливом у м`які тканини, розривів селезінки носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Решта ушкоджень носять ознаки легких тілесних ушкоджень.
Морфологічні ознаки ушкоджень свідчать про те, що вони могли утворитися не більш, ніж за 1-1,5 діб до моменту смерті.
В матеріалах провадження мається запис лікаря від 04.08.2023року про те, що з роту ОСОБА_9 відчувається запах алкоголю.
В матеріалах провадження мається супровідний листок №347, в якому є запис про те, що станом на 04.08.2023 о 20:11 ОСОБА_9 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння.
Інших даних про те, що ОСОБА_9 знаходився в стані алкогольного сп`яніння немає.
Смерть ОСОБА_9 настала внаслідок закритої тупої травми живота у вигляді синця на грудній клітці (на рівні 9-го ребра) по задньо-підпахвовій лінії зліва з крововиливом в м`які тканини, перелому 9 ребра з пошкодженням пристінкової плеври та крововиливом у м`які тканини, розривів селезінки.
Між даними тілесними ушкодженнями та смертю мається прямий причинно- наслідковий зв`язок.
Згідно довідки МТП №125 від 04.08.2023 о 20:44 ОСОБА_9 було встановлено діагноз «Закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, множинні забійні рани голови». Дані про синець в ділянці грудної клітини ліворуч та перелом 9 ребра в наданих медичних документах відсутні.
З урахуванням того, що у ОСОБА_9 відчувався запах алкоголю з рота та під час його транспортування в стаціонар мало місце значна гіпотонія (зниження артеріального тиску) - була необхідність в огляді його стану лікарем-терапевтом та лікарем- хірургом, які б повинні були призначити додаткові методи дослідження. Отже, огляд потерпілого було проведено не в повному обсязі.
Зазвичай, при діагностуванні розриву (розривів) селезінки проводять хірургічне втручання по видаленню селезінки (спленектомія).
Зазвичай, своєчасне виявлення розриву селезінки та проведення оперативного втручання можуть зберегти життя потерпілому.
В даному випадку смерть ОСОБА_9 настала внаслідок розриву селезінки (без проведення оперативного втручання).
Між діями (бездіяльністю) медичних працівників та смертю ОСОБА_9 прямий причинно-наслідковий зв`язок відсутній (т.2 а.с.26-32);
даними висновку судово-медичної експертизи №539-і від 11.09.2023 року, відповідно до якого кров ОСОБА_9 відноситься до групи АВ з супутнім антигеном Н ізосерологічної системи АВ0. На фрагменті марлі, наданому на експертизу, знайдена кров людини при серологічному дослідженні якої виявлені антигени А,В,Н ізосерологічної системи АВ0. Походження крові не виключається від ОСОБА_9 (т.1 а.с.140-142);
даними висновку судово-медичної експертизи №538-і від 07.09.2023 року, відповідно до якого кров ОСОБА_9 відноситься до групи АВ з супутнім антигеном Н ізосерологічної системи АВ0. На марлевому бинті зі смивом, наданому на експертизу, знайдена кров людини при серологічному дослідженні якої виявлені антигени А,В,Н ізосерологічної системи АВ0. Походження крові не виключається від ОСОБА_9 (т.1 а.с.144-147);
даними висновку судово-медичної експертизи №537-і від 07.09.2023 року, відповідно до якого кров ОСОБА_9 відноситься до групи АВ з супутнім антигеном Н ізосерологічної системи АВ0. На марлевій серветці зі змивом, наданій на експертизу, знайдена кров людини при серологічному дослідженні якої виявлені антигени А,В,Н ізосерологічної системи АВ0. Походження крові не виключається від ОСОБА_9 (т.1 а.с.148-151);
відеозаписом від 04.08.2023 року з нагрудних відеореєстраторів працівників патрульної поліції, на якому зафіксовано прибуття співробітників поліції за викликом «Домашнє насильство» за адресою: м. Миколаїв, вул. Олега Ольжича, 17, відповідно до якого на подвір`ї знаходиться ОСОБА_7 з ОСОБА_10 , на земельній ділянці лежить ОСОБА_9 , праву руку тримає під головою. На голові, на правій руці, на землі біля голови ОСОБА_9 сліди крові. ОСОБА_7 та ОСОБА_10 повідомляють про обставини нанесення ОСОБА_12 тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , а також скаржаться з приводу постійних погроз фізичної розправи ОСОБА_21 , сварок та скандалів, які провокував ОСОБА_11 , неможливістю спільного проживання. На запитання поліцейських, чому не реагували на такі дії ОСОБА_11 , повідомляють, що ОСОБА_13 його було жалко, із заявами на нього до поліції вона не зверталась. Поліцейські надають ОСОБА_9 першу домедичну допомогу. По приїзду швидкої, ОСОБА_9 кладуть до карети швидкої допомоги, останнього доставлено до лікарні (т.1 а.с.183-186);
аудиозаписом від 04.08.2023 року, зафіксованим на цифровому носії CD-Rдиску, відповідно до якого ОСОБА_7 телефонує на лінію 102 щодо виклику поліції за адресою АДРЕСА_3 з повідомленням, що співмешканець його сестри ОСОБА_13 : «Розбушувався вже взагалі, здурів, цеп схватив, бити її начав, я його теж трошки. Давайте сюди поліцію, швидку. Зараз він (співмешканець) на вулиці, каже, що хату буде палити». На запитання, навіщо Вам швидка, відповідає, що швидка не потрібна, хай поліція приїжджає, та нехай його забирають (т.1 а.с.191-193);
заявою ОСОБА_10 до поліції від 04.08.2023 року про припинення подальшої перевірки за фактом домашнього насильства із співмешканцем ОСОБА_9 .. Тілесних ушкоджень ОСОБА_10 не завдано, претензій вона не має, допомоги поліції не потребує (т.1 а.с.194);
протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 від 23.07.2023 року, відповідно до якого свідок розповіла та показала на місці за адресою: м. Миколаїв, вул. Олега Ольжича, 17 про обставини завдання тілесних пошкоджень ОСОБА_9 її братом ОСОБА_7 , що мало місце 04.08.2023 року, а саме, розповіла та показала, як близько 17-18 години після розпиття спиртних напоїв, ОСОБА_9 став скандалити з нею, ображати її та її брата, потім приніс цепок, каже: «зараз я Вас порубаю ним». Перебуваючи у приміщенні будинку (у передпокої), ОСОБА_11 замахнувся на неї цепком, вона вспіла його перехватити рукою. Він зачепив її (показує на руку та ногу), вона намагалась вирвати цепок у нього з рук. Брат пішов покурити, взяв на вулиці якусь деревиняку чи палку та почав його знешкоджувати, зі спини наніс йому удар палкою по спині, потім по бочині пару разів. Від ударів ОСОБА_9 втратив рівновагу і присів чи впав біля стіни, ОСОБА_12 ще вдарив його по голові останній раз, той вийшов на вулицю, брат викликав поліцію (т.1 а.с.195-200);
протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_7 від 29.07.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_7 розповів та показав на місці за адресою: АДРЕСА_3 про обставини завдання ним тілесних пошкоджень ОСОБА_9 , що мало місце 04.08.2023 року, а саме, розповів та показав, як близько 17-18 години після розпиття спиртних напоїв, ОСОБА_9 став скандалити з сестрою, ображав її в будинку. Він в цей час курив на вулиці, коли почув, що ОСОБА_9 закричав, що зараз візьме ланцюг, буде всіх гасити. Він узяв на вулиці палку і зайшов у будинок. ОСОБА_9 стояв до нього спиною із ланцюгом в руках, навпроти нього стояла сестра, вона схопилась за цей ланцюг. Він вдарив по спині ОСОБА_9 палкою, потім обійшов його, став спереду нього, сестра намагалась вирвати ланцюг, ОСОБА_9 тягнув його до себе. Він сказав ОСОБА_9 бросити ланцюг, той не бросив його, на що ОСОБА_7 наніс ОСОБА_9 два удари палицею по правому та лівому бокам, той не бросив ланцюг, ОСОБА_7 наносить йому удари палицею по ногам, по рукам, він все одно його не випускав, тодів він вдарив ОСОБА_11 палицею по голові, після чого ОСОБА_11 присів навпочіпки, з голови пішла кров, бо ОСОБА_12 разрубав її, потім ОСОБА_11 вийшов на вулицю, де сів на землю, а потім впав. ОСОБА_12 визвав поліцію (т.1 а.с.201-209).
Суд, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, та даючи правову оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.121 КК України приходить до наступних висновків.
Суд не приймає до уваги твердження обвинуваченого щодо заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому у стані необхідної оборони, виходячи з наступного:
відповідно до ч.1 ст. 36 КК України право на необхідну оборону виникає не за будь-якого суспільно небезпечного посягання, а лише за такого, яке викликає у того, хто захищається, невідкладну необхідність в заподіянні шкоди тому, хто посягає, для негайного відвернення або припинення його суспільно небезпечного посягання. Така необхідність виникає там і тоді, де і коли зволікання з боку того, хто обороняється, в заподіянні шкоди посягаючому, загрожує негайною і невідворотною шкодою для правоохоронюваних інтересів.
Частиною 3 ст. 36 КК України передбачено, що перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, такої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту.
Відповідно до п.2 постанови Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року №1 «Про судову практику у справах про необхідну оборону», судам слід мати на увазі, що стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну.
При розгляді справ даної категорії суди повинні з`ясовувати, чи мала особа, яка захищалася, реальну можливість ефективно відбити суспільно небезпечне посягання іншими засобами із заподіянням нападникові шкоди, необхідної і достатньої в конкретній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання. 
Правомірним слід вважати застосування зброї або будь-яких інших засобів чи предметів незалежно від того, якої тяжкості шкода заподіяна тому, хто посягає, якщо воно здійснене для захисту від нападу озброєної особи або групи осіб, а також для відвернення протиправного насильницького вторгнення у житло чи інше приміщення. 
Як встановлено протягом судового розгляду з показань обвинуваченого та свідка ОСОБА_13 , в день пригоди обвинувачений зайшов у будинок, почувши крики ОСОБА_13 . В цей час в руках у ОСОБА_11 був металевий ланцюг, яким останній до прибуття ОСОБА_12 намагався нанести ОСОБА_13 тілесні ушкодження. Цей металевий ланцюг своєю рукою перехватила ОСОБА_13 та разом с ОСОБА_11 вони тягнули його один до одного. Завдаючи ОСОБА_11 удари по тулубу, кінцівкам та по голові, ОСОБА_12 мав на меті, щоб ОСОБА_11 відпустив цей ланцюг. 
Таким чином, з представлених суду доказів та встановлених фактичних обставин суд вважає, що на час прибуття ОСОБА_12 до будинку, суспільно небезпечне посягання ОСОБА_11 відносно ОСОБА_13 було закінчене, бо ОСОБА_13 вже перехватила металевий ланцюг та тримала його рукою, відтак ОСОБА_11 вже не міг завдати ним удару ОСОБА_13 . З цих же підстав суд також не вбачає створення ОСОБА_11 такими своїми діями реальної загрози заподіяння шкоди ОСОБА_13 чи обвинуваченому, яке б вимагало її негайного відвернення чи припинення обвинуваченим, шляхом завдання потерпілому з такою силою, у тому числі удару по тулубу дерев`яною палицею, який призвів до перелому 9 ребра, розтрощення капсули та тканини селезінки.
Про відсутність такої загрози, не переконання суду також свідче той факт, що ОСОБА_13 тілесні ушкодження ОСОБА_11 заподіяні не були. 
До показань ОСОБА_13 в цій частині, що ніби-то ОСОБА_11 , все ж таки заціпив її ланцюгом по голові та руці, суд відноситься критично, оскільки такі фактичні обставини не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи та відповідно до заяви самої ОСОБА_10 до поліції від 04.08.2023 року, остання просила припинити подальшу перевірку за фактом домашнього насильства із співмешканцем ОСОБА_9 , зазначаючи, що тілесних ушкоджень їй не завдано, претензій не має, допомоги поліції не потребує.
Поміж іншого, до співробітників поліції, які першочергово прибули на місце пригоди, ОСОБА_13 також не зверталася зі скаргами та заявами з приводу заподіяних тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , хоча і вказувала поліцейським, що ОСОБА_11 хотів її вбити, що підтверджено відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів патрульних поліцейських та показаннями свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 (інспектори УПП).
Оцінюючи показання свідка ОСОБА_13 в цій частині, суд враховує, що свідок є рідною сестрою обвинуваченого, тобто особою, зацікавленою у вирішенні справи на його користь.
Надаючи оцінку діям обвинуваченого, суд також враховує, що, як вже було зазначено раніше, на час прибуття в будинок ОСОБА_12 , частину металевого ланцюга вже тримала в руці ОСОБА_13 . Після нанесеного ОСОБА_22 першого удару зі спини справа, ОСОБА_12 став між потерпілим та ОСОБА_13 , відштовхнув ОСОБА_11 в бік, внаслідок чого ОСОБА_11 від ОСОБА_13 опинився на відстані, при цьому лівою рукою ОСОБА_11 намагався вдарити ОСОБА_12 , на що ОСОБА_12 вдарив ОСОБА_11 палкою по бокам - справа та зліва, рукам та лівій нозі. 
Названі обставини, враховуючи перебування на цей час ОСОБА_11 на відстані від ОСОБА_13 , на переконання суду, також свідчать про закінчення суспільно небезпечного посягання ОСОБА_11 відносно ОСОБА_13 , коли ОСОБА_12 мав можливість, у тому числі з огляду на тяжкий ступінь алкогольного сп`яніння ОСОБА_11 (3,07 проміле), також схопити той ланцюг та разом з ОСОБА_13 відібрати його у ОСОБА_11 , чи відштовхнути ще на більшу відстань від себе ОСОБА_11 , тим самим припинити загрозу заподіяння шкоди ОСОБА_21 , яка за думкою обвинуваченого, мала місце. 
Натомість, ОСОБА_12 свої злочинні дії не припинив, а продовжив наносити вже спереду удари ОСОБА_11 по тулубу, у тому числі в ліву його частину, чим заподіяв ОСОБА_11 смертельне тілесне ушкодження у вигляді тупої закритої травми черевної порожнини з ушкодженням селезінки, яка супроводжувалась внутрішньочеревною крвотечею. 
Таким чином, з огляду на встановлені судом фактичні обставини, підстав вважати, що обвинувачений діяв з метою захисту своїх прав та інтересів, а також прав та інтересів своєї сестри ОСОБА_13 від суспільно небезпечного посягання потерпілого ОСОБА_11 , яке викликало у ОСОБА_12 невідкладну необхідність в заподіянні шкоди ОСОБА_11 для негайного відвернення або припинення його суспільно небезпечного посягання, тобто діяв в стані необхідної оборони, у суду немає.
Посилання захисника обвинуваченого на злочинні дії ОСОБА_11 , який на протязі спільного мешкання з ОСОБА_13 постійно та неодноразово бив свою сестру, виганяв з будинку, провокував сварки та скандали, які, за думкою захисника, також свідчать на користь версії захисту про наявність у ОСОБА_12 стану необхідної оборони, суд до уваги не приймає з огляду на те, що, як було встановлено з показань, як обвинуваченого, так і свідка ОСОБА_13 , про такі неправомірні дії ОСОБА_23 не розповідала, останній не втручався у відносини сестри та її чоловіка, та з ОСОБА_11 завжди був в хороших відносинах. 
Поміж іншого, як встановлено з відеозапису з нагрудних відеореєстраторів працівників патрульної поліції, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 повідомляють, що с заявами до поліції з приводу неправомірних дій ОСОБА_23 не зверталась, бо їй його було жалко, а будь-яких інших доказів на підтвердження маючих місце фактичних обставин суду не представлено.
Щодо поведінки ОСОБА_12 після вчинення злочину, суд звертає увагу на те, шо після нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , який мав у тому числі чисельні травми голови та кровотечу, вийшов з будинку до двору, де ліг на землю, фактично не міг розмовляти та навіть піднятися та сісти, коли співробітники поліції намагались надати йому домедичну допомогу, бо періодично втрачав свідомість, що підтверджено відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів працівників патрульної поліції, ОСОБА_12 звертається на лінію 102 не за фактом заподіяних ним ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, а із заявою з приводу домашнього насильства з боку ОСОБА_11 відносно своєї сестри, яке на той час вже не могло мати місце, зазначаючи у тому числі, що ОСОБА_11 зараз на вулиці та погрожує спалити хату, а також зазначає, що швидка наразі не потрібна.
Таким чином, характер, послідовність і динамічність дій обвинуваченого ОСОБА_7 , його поведінка до, під час та після вчинення злочину, локалізація і тяжкість тілесних ушкоджень у потерпілого, механізм їх спричинення та чисельність (не менше 5 ударів дерев`яною палицею по тулубу, голові, кінцівках), їх наслідки - у тому числі локальний перелому 9 ребра по задньо-паховій лінії зліва з ушкодженням пристінкової плеври, розтрощення капсули та тканини селезінки, які перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті, вказують на спрямованість умислу обвинуваченого саме на заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень. 
Водночас, завдаючи ударів потерпілому, ОСОБА_7 не конкретизував у своїй свідомості, яку ж саме шкоду здоров`ю буде фактично заподіяно ним потерпілому. Тобто в даному випадку ОСОБА_7 діяв із невизначеним (неконкретизованим) умислом, за якого особа хоча і бажає спричинити або свідомо припускає спричинення шкоди здоров`ю потерпілого, але при цьому не конкретизує точними межами у своїй свідомості тяжкість цієї шкоди. 
У такому випадку ОСОБА_7 має відповідати за той результат (шкоду), який фактично було заподіяно - умисне заподіяння тяжких ушкоджень, які спричинили смерть потерпілого. Що стосується смерті потерпілого, то в її настанні присутня лише необережна форма вини, бо хоча ОСОБА_7 і не бажав її настання і навіть свідомо не допускав, але повинен був і міг передбачити, з огляду тяжкість і локалізацію ушкоджень, що внаслідок його злочинних дій може настати і такий наслідок, як смерть потерпілого. 
Отже, у даному випадку має місце вчинення ОСОБА_7 злочину з так званими похідними наслідками (з кваліфікуючими наслідками), суб`єктивна сторона якого полягає у змішаній формі вини, коли умисно спричинений особою так званий прямий (безпосередній) наслідок (тяжкі тілесні ушкодження) тягне за собою ще один – опосередкований (похідний) наслідок (смерть потерпілого), психічне ставлення до якого з боку винного полягає лише в необережній формі вини – злочинній недбалості. 
Щодо доводів сторони захисту про наявність вини лікарів ЛШМД в смерті потерпілого ОСОБА_11 , які не надали потерпілому належної медичної допомоги, суд їх відхиляє з огляду на те, що такі фактичні обставини не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи та спростовані висновком комісійної судово-медичної експертизи № 26-К від 23.06.2025 року, якою констатовано, що хоча огляд потерпілого було проведено не в повному обсязі, однак між діями (бездіяльністю) медичних працівників та смертю ОСОБА_9 прямий причинно-наслідковий зв`язок відсутній.
За таких обставин, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_7 за ст. 121 ч.2 КК України в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття у скоєному злочині.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, скоєння обвинуваченим тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, внаслідок якого настала смерть потерпілого, умисної форми вини обвинуваченого щодо заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому; враховуючи поведінку обвинуваченого до, в процесі і після вчинення злочину, який першу медичну допомогу ОСОБА_11 не надав, а при виклику поліції повідомив, що виклик швидкої допомоги не потрібен, на підставі всебічного врахування фактичних обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе тільки при призначенні реальної міри покарання і тільки в місцях позбавлення волі з ізоляцією від суспільства, у вигляді позбавлення волі, вважаючи саме таке покарання необхідним і достатнім для досягнення мети покарання - виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів.
Разом з тим, з урахуванням пом`якшуючої обставини вини обвинуваченого, часткового визнання ним провини, відсутності обставин, які обтяжують його провину, а також з огляду на відсутність обставин, які б негативно характеризували обвинуваченого в плані потенційної суспільної небезпеки, з урахуванням даних щодо його особи - раніше не судимого, працевлаштованого, який посередньо характеризується за місцем проживання, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому міру покарання у вигляді позбавлення волі у мінімальній межі, встановленої санкцією ч.2 ст.121 КК України 
Суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого ст. 69, 75 КК України.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до статті 100 КПК України. 
Керуючись статтями 369, 370, 373, 374 КПК України суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7  визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання обчислювати з моменту приведення вироку до фактичного виконання. 
Зарахувати в термін призначеного покарання строк перебування ОСОБА_7 під вартою з 05.08.2023 року по 07.08.2023 року включно.
Речові докази, які перебувають на зберіганні в ВП №3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області - металевий ланцюг, фрагмент деревини, змиви РБК, фрагмент марлі - знищити, скасувавши арешт на назване майно, накладений ухвалою Корабельного районного суду м.Миколаєва 07.08.2023 року. 
Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1