Справа № 569/28673/25
1-кп/569/954/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2026 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне кримінальне провадження №12025181010002365 від 06.12.2025 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Рівне, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , незаміжньої, непрацюючої, раніше не судимої, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,
В С Т А Н О В И В:
1. Історія провадження
31.12.2025 до Рівненського міського суду Рівненської області надійшли матеріали кримінального провадження №12025181010002365 від 06.12.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.
Ухвалою суду від 05.01.2026 у даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.
14.01.2026 закінчено підготовче судове засідання, кримінальне провадження призначено до судового розгляду. 
2. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним. Стаття закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений
ОСОБА_4 , порушуючи порядок, встановлений ст. ст. 6, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, незаконно придбала 06.12.2025, близько 15 год 20 хв, через поштомат №42088 «Нової пошти», що по вул. Князя Володимира, буд. 36 в м. Рівне, шляхом купівлі через мережу Інтернет у  ОСОБА_5 з м. Київ, особливо небезпечну психотропну речовину PVP, обіг якої заборонено відповідно до списку 2 таблиці 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, та незаконно зберігала при собі, у поліетиленовому пакетику, без мети збуту, до моменту проведення 06.12.2025, близько 15 год 43 хв, огляду місця події, за адресою: м. Рівне, вул. Князя Володимира, поблизу буд. 36, в ході проведення якого, остання добровільно видала працівникам поліції, з лівої кишені куртки, поліетиленовий пакетик із речовиною у вигляді кристалів та порошку білого кольору з бежевим відтінком, яка згідно висновку експерта №СЕ-19/118-25/18200-НЗПРАП від 19.12.2025 містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину – PVP, у великих розмірах, масою 8,387 г. 
Таким чином, ОСОБА_4 визнається судом винною у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечної психотропної речовини, у великих розмірах, без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.
3. Позиції учасників судового провадження
Обвинувачена ОСОБА_4 вину визнала повністю, підтвердила фактичні обставини вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, що викладені в обвинувальному акті, просила суд здійснювати розгляд з урахуванням вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. Їй роз`яснено та зрозуміло неможливість у подальшому оспорити фактичні обставини в апеляційному порядку.
Під час її допиту в судовому засіданні пояснила, що дійсно 06.12.2025, в обідню пору, незаконно придбала через поштомат «Нової пошти», що по вул. Князя Володимира, буд. 36 в м. Рівне, шляхом купівлі через мережу Інтернет особливо небезпечну психотропну речовину PVP, яку згодом того ж дня добровільно видала працівникам поліції під час проведення огляду місця події.
Прокурор підтримав обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, просив суд, з урахуванням думки обвинуваченої, здійснювати розгляд, ураховуючи вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, та обмежитись допитом обвинуваченої, дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченої, відомостей щодо процесуальних витрат та речових доказів. Прокурор не оспорив фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення обвинуваченою, йому зрозуміло неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку. 
4. Мотиви суду
Положенням ч. 3 ст. 349 КПК України визначено, що суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За приписами ч. 2 ст. 349 КПК України обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені.
Обов`язковими передумовами можливості здійснення розгляду провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України є: повне визнання вини обвинуваченим, не заперечення фактичних обставин кримінального провадження, кваліфікації дій, правильне розуміння та усвідомлення змісту обставин кримінального правопорушення, в якому обвинувачується особа, правові наслідки розгляду за спрощеною процедурою, а також відсутність сумнівів у добровільності позиції щодо усвідомлення обвинуваченим цих обставин.
Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченою за ч. 2 ст. 309 КК України, повідомлення нею фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті, заслухавши думки учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та ухвалив обмежитись допитом обвинуваченої, дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченої, документів щодо процесуальних витрат та речових доказів.
При цьому, суд виходить з того, що кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченою, не є складним, є одноепізодним, обвинувачена розуміє суть пред`явленого обвинувачення, розуміє зміст фактичних обставин справи, які не оспорює, усвідомлює неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, про що заявила у судовому засіданні. Відтак, у даному випадку у суду відсутні сумніви щодо добровільності й істинності позиції обвинуваченої з цього питання.
Таким чином, відповідно до ст. 22 КПК України, стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, у великих розмірах, без мети збуту.
При призначенні покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів. Також суд враховує особу обвинуваченої, а саме те, що ОСОБА_4 на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває,  за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судима.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.
За таких обставин, суд вважає, що покарання обвинуваченій необхідно призначити в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі.
Враховуючи дані про особу ОСОБА_4 , яка є особою молодого віку, на обліках у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, усвідомила протиправність своєї злочинної поведінки, а також те, що ОСОБА_4 вказала, що зробила для себе позитивні висновки, має намір виправитись і не вчиняти нових злочинів, наявність пом`якшуючих покарання обставин, а саме щирого каяття, активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства та вважає за доцільне застосувати вимоги ст. ст. 75, 76 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.
На думку суду, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам та наслідкам, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та запобіганню скоєнню нею нових кримінальних правопорушень.
Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Враховуючи положення ст. 100 КПК України, речові докази по кримінальному провадженню: паперовий конверт із написом «Нова пошта», на якому наклеєний клаптик паперу із реквізитами відправника та отримувача посилки, суд вирішує залишити в матеріалах кримінального провадження; особливо небезпечну психотропну речовину – PVP, у великих розмірах, масою 8,387 г, – знищити. 
Відповідно до вимог п. 13 ч. 1 ст. 368 КПК України при ухваленні вироку суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат. Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
З огляду на ухвалення обвинувального вироку щодо ОСОБА_4 витрати на проведення судової експертизи у сумі 4457 (чотири тисячі чотириста п`ятдесят сім) гривень підлягають стягненню з обвинуваченої.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався і підстав для його обрання суд не вбачає.
На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку, суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 373, 374, 615 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік. 
На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинувачену ОСОБА_4 обов`язки: 
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Строк відбування покарання у виді позбавлення волі із застосуванням звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України обчислювати з дня проголошення вироку.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на залучення експертів в розмірі 4457 (чотири тисячі чотириста п`ятдесят сім) гривень.
Після набрання вироком законної сили, речові докази:
- паперовий конверт із написом «Нова пошта», на якому наклеєний клаптик паперу із реквізитами відправника та отримувача посилки, – залишити в матеріалах кримінального провадження;
- особливо небезпечну психотропну речовину – PVP, масою 8,387 г, – знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Рівненський міський суд Рівненської області до Рівненського апеляційного суду.
Суд на підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, після складання та підписання повного тексту вироку обмежився проголошенням його резолютивної частини. Копію повного тексту вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Суддя Рівненського міського суду        ОСОБА_6