ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2680/26 Справа № 202/19076/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Бєсєда Г. В. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова  М. Ю.	

Категорія 81 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 року м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді – Петешенкової М.Ю.,
суддів – Городничої В.С., Макарова М.О.,
при секретарі - Карпенко М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу Індустріального районного суду міста Дніпра від 10 листопада 2025 року про відмову у відкритті провадження у справі, у складі судді Бєсєди Г.В.
у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд ухвали Індустріального районного суду міста Дніпра від 08 лютого 2024 року за нововиявленими обставинами, - 

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпра від 10 листопада 2025 року у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд ухвали Індустріального районного суду міста Дніпра від 08 лютого 2024 року за нововиявленими обставинами, відмовлено.
Ухвала суду мотивована тим, що ухвала Індустріального районного суду міста Дніпра від 08 лютого 2024 року не є судовим рішенням, яким закінчено розгляд справи, а відтак, перегляду за нововиявленими обставинами не підлягає й прийняття судом до розгляду заяви про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами судового рішення, яке не є об`єктом перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами, процесуальним законом не передбачено, а отже процесуальним наслідком звернення із такою заявою, є постановлення судом ухвали про відмову у відкритті провадження за нововиявленими обставинами.
Не погодившись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду та направлення до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що безпідставна відмова суду першої інстанції у відкритті провадження за його заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, є не дотримання судом процесуальних норм закону, у зв`язку з чим суд обмежив його права на доступ до правосуддя. Вказує, що суд першої інстанції посилаючись на правові позиції Верховного Суду та відмовляючи у відкритті провадження, порушив ефективний засіб правового захисту в національному органі, що є порушенням його прав.
У відзиві на апеляційну скаргу Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, ухвалу суду залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, з наступних підстав.
Судом встановлено, що ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпра у справі № 202/19076/23 від 08 лютого 2024 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 вересня 2024 року, у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Михайленко Ю.В., стягувач: ОСОБА_2 було відмовлено. 
У листопаді 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд ухвали Індустріального районного суду міста Дніпра від 08 лютого 2024 року за нововиявленими обставинами посилаючись на те, що в рамках виконавчого провадження винесено постанову про накладання штрафу в розмірі 72530,54 грн., у зв`язку із наявністю заборгованості зі сплати аліментів. Після постановлення ухвали у справі № 202/19076/23 від 08 лютого 2024 року, якою його скаргу було залишено без задоволення, він звернувся до Міністерства юстиції України зі скаргою щодо перевірки виконавчих дій у виконавчому провадженні № 62214156, за результатами проведення якої, дії державного виконавця, а також в.о. начальника Індустріального відділу державної виконавчої служби були визнані такими, що вчинені з порушенням положень Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень. Через відмову стягувача отримувати аліменти на свої рахунки, він звернувся до державного виконавця з проханням встановити порядок зі сплати аліментів, аби уникнути чергового судового процесу. Але державний виконавець відповіді на його звернення своєчасно не надала, та в судових засіданнях про факт нібито своєчасного надання відповіді листом від 31 січня 2022 року № 4501. Саме цей факт став головним доказом його провини, та вплинув на розгляд справи судом. Вказує, що 09 жовтня 2025 року з відповіді Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі на його скаргу, стало зрозуміло, що вищезгаданий лист на його адресу не надсилався. зазначає, що ця обставина має суттєве значення як підтвердження відсутності його провини і є доказом, що саме бездіяльність державного виконавця призвела до прострочення зі сплати аліментів, тобто з`явились нововиявлені обставини у розумінні положень ст.423 ЦПК України.
Відповідно до ст.423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Згідно ч.2 ст.423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі № 461/11703/15-ц зроблено правовий висновок про те, що: «перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами підлягають рішення суду першої інстанції (у тому числі заочне або додаткове рішення), ухвалені за будь-яким видом судового провадження, що набрало законної сили, а також рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції, якими вказані рішення місцевих судів було змінено або ухвалено нове рішення. При цьому ухвалами, якими закінчено розгляд справи і які можуть бути предметом перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами, є: ухвали суду першої інстанції про закриття провадження у справі чи залишення заяви без розгляду; відмову у задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду; скасування рішення третейського суду; видачу виконавчого листа та відмову у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду; ухвали суду апеляційної чи касаційної інстанції про скасування судового рішення із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду.
У постановах Верховного Суду від 21 серпня 2018 року у справі № 463/6259/15-ц, від 03 червня 2021 року у справі № 2-1210/11, від 08 червня 2021 року у справі № 2-1207/2011 зазначено, що ухвалами, якими закінчено розгляд справи, є: ухвали суду першої інстанції про закриття провадження у справі чи залишення заяви без розгляду; про відмову у задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду; про скасування рішення третейського суду; про видачу виконавчого листа та відмову у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду; ухвали суду апеляційної чи касаційної інстанції про скасування судового рішення із закриттям провадження у справі або залишення заяви без розгляду.
Інші ухвали судів не можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, оскільки не належать до ухвал, якими закінчено розгляд справи.
Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 27 червня 2019 року у справі № 127/2-н-439/09, від 06 березня 2020 року у справі № 1121/1717/12-ц.
У постанові Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі № 2-1244/11 (провадження № 61-6739св22) вказано, що прийняття судом до розгляду заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення, яке не є об`єктом перегляду за нововиявленими обставинами, процесуальним законом не передбачено, а тому процесуальним наслідком звернення із такою заявою є постановлення судом ухвали про відмову у відкритті провадження за нововиявленими обставинами.
Отже, ухвала Індустріального районного суду м. Дніпра у справі № 202/19076/23 від 08 лютого 2024 року не є процесуальним рішенням, яким закінчено розгляд справи, тобто не є об`єктом перегляду у відповідний спосіб, а отже, не підлягає перегляду за нововиявленими обставинами.
Таким чином, суд першої інстанції, з яким погоджується колегія суддів, дійшов обґрунтованого висновку про те, що ухвала Індустріального районного суду міста Дніпра суду від 08 лютого 2024 року не є судовим рішенням, яким закінчено розгляд справи, а відтак, перегляду за нововиявленими обставинами не підлягає й прийняття судом до розгляду заяви про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами судового рішення, яке не є об`єктом перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами, процесуальним законом не передбачено, а отже процесуальним наслідком звернення із такою заявою, є постановлення судом ухвали про відмову у відкритті провадження за нововиявленими обставинами.
Посилання скаржника на те, що суд першої інстанції не дотримався процесуальних норм закону, чим обмежив його права на доступ до правосуддя, є безпідставними, оскільки дотримання судом першої інстанції норм процесуального права не порушує доступ скаржника до правосуддя, а навпаки гарантує дотримання процесуальних прав сторін.
Доводи апеляційної скарги не дають підстави для висновку, що питання про відмову у відкритті провадження у справі вирішено з грубим порушенням норм процесуального права.
Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Аргументи апеляційної скарги не містять посилань на такі порушення, що призвели до неправильного вирішення питання щодо відмови у відкритті провадження у справі, тому, з огляду на положення ст. 376 ЦПК України, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.
Згідно зі ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Індустріального районного суду міста Дніпра від 10 листопада 2025 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошена 19 травня 2026 року
Повний текст судового рішення складено 27 травня 2026 року.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

М.О. Макаров