Справа № 545/2811/26
Провадження №  3/545/561/26
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2026 року	м. Полтава	

Суддя Полтавського районного суду Полтавської області Зуб Т.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 172-19 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:
01.06.2026 солдат ОСОБА_1 , на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 30.05.2026 № 275, виконував обов`язки під супроводжуючого під час супроводження новопризваних військовослужбовців із ІНФОРМАЦІЯ_3 до військової частини НОМЕР_2 у АДРЕСА_2 . В порушення вимог статті 22 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 195 Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України, без наявних на те законних підстав, застосував закріплену за ним зброю автомат АК-74 № НОМЕР_3 та здійснив 2 постріли в повітря, тобто порушив встановлені чинним законодавством правила поводження зі зброєю.
За вказаним фактом 01.06.2026 року складений протокол про адміністративне правопорушення КИП № 173.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. З особистих пояснень, зафіксованих у протоколі- вину у скоєнні правопорушення визнає.
Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-19 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.
За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу про адміністративне правопорушення у відсутність ОСОБА_1 . 
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.
Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.
Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За умовами ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до положень ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Частиною 2 ст. 172-19 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил поводження із зброєю, а також боєприпасами, вибуховими, іншими речовинами і предметами, що становлять підвищену небезпеку для оточення, а також з радіоактивними матеріалами, вчинені в умовах особливого періоду.
17.03.2014 Указом в.о. Президента України № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» на території України оголошено часткову мобілізацію та після його затвердження 17.03.2014 Верховною Радою України цей Указ набрав чинності. 24.02.2022 Указом Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» на території України оголошено загальну мобілізацію та після його затвердження 24.02.2022 Верховною Радою України цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст.1Закону України «Про оборону України» та ст.1Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» розпочався особливий період, який діє по теперішній час.
ОСОБА_1 є спеціальним суб`єктом адміністративного правопорушення, що передбачено ч. 2 ст. 172-19 КУпАП, що підтверджується відповідними документами.
В ході розгляду адміністративного матеріалу були досліджені додані письмові докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 1-3), довідка щодо військовослужбовця (а.с. 6-7), відомість закріплення зброї (а.с. 9), посвідчення про відрядження (а.с. 10).
Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, враховуючи характер вчиненого правопорушення, його громадське значення, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-19 КУпАП, а томуйого слід притягнути до адміністративної відповідальності, призначивши стягнення в межах санкції вказаної статті.
При накладенні стягнення, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Крім того, на підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір, розмір і порядок сплати якого встановлюється законом.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2026 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня становить 3328,00 грн., тобто, розмір судового збору складає 665,60 грн.
Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні або перевірочні та спеціальні збори у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
Однак, для звільнення від сплати судового збору на підставі пункту 12 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» особа повинна мати статус військовослужбовця, а спір у справі повинен бути пов`язаний із проходженням нею військової служби, тобто професійною діяльністю особи, пов`язаною із обороною України.
Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 640/7310/19.
Системний аналіз ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» дає підстави для висновку, що військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні або перевірочні та спеціальні збори, звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, однак не звільняються від обов`язку виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.
Керуючись ст.ст. 40-1, 172-19, 245, 251, 280, 283-285, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним та притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-19 Кодексу України про адміністративні правопорушення і призначити стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн.
Штраф стягнути до держбюджету на розрахунковий рахунок (IBAN): UA988999980313000106000016719, отримувач ГУК Полтавська обл./тгм м. Полтава/21081100, ЄДРПОУ 37959255, банк отримувача- Казначейство України (ЕАП).
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави (одержувач платежу: ГУК у м. Києві (м. Київ) 22030106, код за ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, п. 5 таблиці ставок, ПІБ платника судового збору) судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп.
Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя	Тетяна ЗУБ