ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

30 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/9976/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.12.2025 в адміністративній справі №160/9976/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №046050022836 від 10.01.2025, яким відмовлено у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 згідно п.2 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю пільгового стажу та необхідного пенсійного віку на підставі заяви про призначення пенсії №18 від 03.01.2025;
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, оформлені випискою про періоди страхового стажу для обчислення пенсії, щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні у подвійному розмірі для обчислення пенсії за віком згідно ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоду роботи з 01.04.2006 по 13.08.2019;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області:
зарахувати до пільгового стажу за Списком № 2 ОСОБА_1 періоди роботи з 01.10.2007 по 05.07.2011 та з 06.07.2011 по 28.02.2017;
- зарахувати ОСОБА_1 у подвійному розмірі для обчислення пенсії за віком згідно ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи з 01.04.2006 по 13.08.2019;
з 05.10.2024 призначити ОСОБА_1 пенсію за віком за Списком №2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02.03.2015 №213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 на підставі заяви про призначення пенсії №18 від 03.01.2025.
В обґрунтування позову зазначено про безпідставність відмови у зарахуванні спірних періоду трудової діяльності до пільгового стажу за Списком №2 та недосягнення пенсійного віку. 
В обґрунтування позову зазначено про безпідставність відмови у зарахуванні спірних періоду трудової діяльності до пільгового стажу за Списком №2 та недосягнення пенсійного віку.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.12.2025 адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №046050022836 від 10.01.2025 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до пільгового стажу за Списком № 2 ОСОБА_1 періоди роботи з 01.04.2006 по 30.06.2007, з 01.07.2007 по 30.09.2007, з 01.10.2007 по 05.07.2011, з 06.07.2011 по 28.02.2017 та призначити з 05.10.2024 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02.03.2015 №213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що звертаючись 03.01.2025 через портал Пенсійного фонду України, з заявою про призначення/перерахунок пенсії встановленого зразка№18, позивач 03.01.2025 через портал електронних послуг Пенсійного фонду України направила заяву № ВЕБ-04001-Ф-С-25-001226 щодо призначення пенсії за віком за Списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020, відповідно до якої, зокрема, просила: «…3.Зарахувати у подвійному розмірі для обчислення пенсії за віком та для визначення права на пенсію за віком згідно ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи ОСОБА_1 з 01.04.2006 по 13.08.2019 згідно довідки № 180 від 22.06.2022, виданої КП «Криворізький протитуберкульозний диспансер» ДОР»…». Однак, у рішенні№ 046050022836 від 10 січня 2025 року Відповідач не зазначив ч и зарахований/не зарахований у подвійному розмірі для обчислення пенсії за віком, відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення»,вищезазначений період. Саме тому, 31 січня 2025 року до відповідача направлено адвокатський запит № 31/01-К про надання інформації стосовно обчислення пенсії позивача із застосуванням статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» вищезазначеного періоду її роботи. Однак, Відповідач листом № 1600-0201-8/9158 від 03.02.2025 лише повідомив: «… ОСОБА_1 на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області як отримувач пенсії не перебуває…».
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 03.01.2025 звернулась до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, яка за принципом екстериторіальності передана на розгляд до ГУ ПФУ в Полтавській області.
За результатами розгляду заяви, відповідач рішенням від 10.01.2025 №046050022836 відмовив у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу та недосягненням пенсійного віку 55 років.
В рішенні зазначено, що страховий стаж особи складає 36 років 14 днів та пільговий стаж складає 04 роки 10 місяців 26 днів.
До пільгового стажу не зараховано періоди роботи:
-з 01.04.2006 по 30.06.2007, оскільки до наказу про атестацію №199 від 01.07.2002 надано додаток про перелік робочих місць не повністю (відсутня перша сторінка з датою, назвою та розшифровкою стовпчиків);
-з 01.07.2007 по 30.09.2007, оскільки між атестаціями робочих місць є перерва;
-з 01.10.2007 по 05.07.2011, оскільки у переліку робочих місць, затверджених наказом головного лікаря від 01.10.2007 №341, наказом від 04.06.2010 №220 посада молодшої медичної сестри палатної відділення №1, №5 відсутня;
-з 06.07.2011 по 28.02.2017, оскільки у переліку робочих місць, затверджених наказом головного лікаря від 04.06.2015 №103 посада сестри господарки відділення №7 відсутня.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернулась за захистом порушеного права до суду. 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Відповідно до ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який набув чинності з 01.01.2004, страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених законом. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набуття чинності цим законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим законом.
Статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.
За правилами статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та в силу приписів пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вказані періоди роботи у підлягають 
Прикінцевими положеннями Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за списками № 1 і 2, а також за вислугу років, здійснюється за названим Законом у разі досягнення пенсійного віку та за наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».
Вимогами п.4 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених Законом.
Крім того, редакція статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є чинною на теперішній час. Стаття 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не скасовує ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та не зупиняє її дію.
Водночас, нормами ст.16 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років.
Відповідно до ст.22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Враховуючи те, що положення статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є чинними, при цьому положення статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не скасовують та не зупиняють їх дію, суд апеляційної інстанції щодо наявності у позивача права на розрахунок її страхового стажу за нормами статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Колегія суддів зазначає, що рішенням від 10.01.2025 №046050022836 позивачу серед іншого було відмовлено у зарахуванні до його пільгового стажу пільгового стажу наступні періоди роботи: -з 01.04.2006 по 30.06.2007, оскільки до наказу про атестацію №199 від 01.07.2002 надано додаток про перелік робочих місць не повністю (відсутня перша сторінка з датою, назвою та розшифровкою стовпчиків); -з 01.07.2007 по 30.09.2007, оскільки між атестаціями робочих місць є перерва; -з 01.10.2007 по 05.07.2011, оскільки у переліку робочих місць, затверджених наказом головного лікаря від 01.10.2007 №341, наказом від 04.06.2010 №220 посада молодшої медичної сестри палатної відділення №1, №5 відсутня; -з 06.07.2011 по 28.02.2017, оскільки у переліку робочих місць, затверджених наказом головного лікаря від 04.06.2015 №103 посада сестри господарки відділення №7 відсутня.
Водночас, вказана відмова не містить посилання на те, що позивачу відмовлено у зарахуванні вищевказаних періодів роботи до стажу роботи у подвійному розмірі для обчислення пенсії за віком згідно ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і також не містить передумов, що вказані періоди роботи не будуть зараховані у подвійному розмірі до стажу роботи позивача при призначенні йому пенсії.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.
Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.12.2025 в адміністративній справі №160/9976/25 - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.12.2025 в адміністративній справі №160/9976/25 - в адміністративній справі залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Білак 

суддя С.В. Чабаненко 

суддя І.В. Юрко