ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2026 року 
м. Київ
справа № 160/13713/25
провадження № К/990/55522/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Смоковича М. І.,
суддів: Мацедонської В. Е., Уханенка С. А.
розглянув у порядку письмового провадження у суді касаційної інстанції справу
за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Горвата Івана Івановича на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2025 року, ухваленого у складі головуючого судді Конєвої С. О., та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2025 року, прийнятої у складі колегії суддів: головуючого - Білак С. В., суддів: Юрко І. В., Чабаненко С. В.
І. Суть спору
1. У травні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якому просив:
1.1. скасувати рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 , за протоколом від 17 квітня 2025 року № 16 про відмову у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до пункту 4 частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»;
1.2. зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 прийняти рішення про надання ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до пункту 4 частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
2. На обґрунтування позову позивач зазначив, що він перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 як військовозобов`язаний. Водночас його рідний брат - ОСОБА_2 був мобілізований та помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у зв`язку із проходженням військової служби відповідно до сповіщення відповідача від 10 березня 2025 року. 
Позивач зазначає, що у зв`язку із вищенаведеним 28 березня 2025 року він подав заяву до відповідача про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до пункту 4 частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (через загибель/смерть рідного брата, який був військовослужбовцем), до якого були додані всі необхідні документи.
Однак, відповідач ухвалив рішення, яким відмовив у наданні такої відстрочки.
Позивач стверджує, що внесення законодавцем змін до вказаної правової норми, яка стосується відстрочки від призову на військову службу обумовлено потребою захисту прав осіб, які внаслідок проведення антитерористичної операції втратили близьких родичів та з метою недопущення збільшення втрат в зоні АТО з числа членів однієї родини. 
На думку позивача, законодавство України не закріплює визначення понять «помер» і «загинув», а тому вказані приписи, на його переконання, підлягають розширеному тлумаченню, за якого слова «жінки та чоловіки, чиї близькі родичі загинули» потрібно розуміти в широкому значенні, як жінки та чоловіки, чиї близькі родичі втратили життя у зв`язку з проходженням ними військової служби. 
Вважаючи рішення відповідача стосовно відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу неправомірною, ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогою про його скасування.
ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи
4. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 у званні солдат, ВОС НОМЕР_6, в реєстрі Оберіг за № 271120241425247400011, що підтверджується копією 1 та 11 сторінок паспорта позивача серії НОМЕР_1 , та даними військово-облікового документу у мобільному застосунку Резерв+.
5. Позивач мав рідного брата - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 01 вересня 1984 року, де у графі батько - зазначений ОСОБА_3 , у графі мати - ОСОБА_4 .
Наведені дані про батьків також співпадають із даними батьків, які містяться у копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 26 листопада 1987 року ОСОБА_1 .
6. Відповідно до довідки від 28 лютого 2025 року № 2262 рідний брат позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , був призваний на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_7 та зарахований до Військової частини НОМЕР_4 як курсант проходив базову підготовку у першому відділі підготовки центру ІНФОРМАЦІЯ_8 .
7. 10 березня 2025 року на адресу матері позивача - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 направлено сповіщення за № 951, в якому повідомлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої допомоги». Смерть пов`язана з проходженням військової служби.
8. Зі змісту копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 13 березня 2025 року встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 40 років.
9. В акті № 41-2025 випадку смерті, що стався 06 березня 2025 року о 15 год. 40 хв., затвердженого головою Державної прикордонної служби України 20 травня 2025 року, зазначено, що за даними лікарського свідоцтва про смерть № 362 від 03 травня 2025 року, виданого комунальною установою «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи», в якому встановлено, що військовослужбовцю ОСОБА_2 під час огляду 25 лютого 2025 року було встановлено діагноз: «Негоспітальна лівобічна нижньодольова пневмонія, ЛН І-ІІ ст.», причиною смерті ОСОБА_2 є: гостра крововтрата; травма підключичної вени; випадковий поріз, прокол, прорив або кровотеча під час іншого хірургічного або терапевтичного втручання.
10. 28 березня 2025 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 засобами поштового зв`язку «Укрпошта» (накладна № 5007400052185) із заявою про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на підставі пункту 4 частиною третьою статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у зв`язку із загибеллю/смертю його брата під час виконання військового обов`язку.
До вказаної заяви позивачем додано такі документи, а саме: копія свідоцтва про народження ОСОБА_1 , копія свідоцтва про народження ОСОБА_2 , копія свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , копія сповіщення № 951 від 10 березня 2025 року, де зазначено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої допомоги», а смерть пов`язана з проходженням військової служби.
11. 17 квітня 2025 року комісія при ІНФОРМАЦІЯ_3 розглянула вказану заяву позивача та рішенням, оформленим протоколом № 16 від 17 квітня 2025 року, позивачеві відмовлено у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період з причин того, що близький родич позивача (брат) не загинув, а помер.
ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення
12. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2025 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2025 року, в задоволенні позову відмовлено.
13. Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з приписів пункту 4 частиною третьою статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та зазначив, що законодавець надає право на відстрочку у випадках, коли такий близький родич загинув саме під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що сам собою факт участі близького родича, який проходить військову службу у Збройних Силах України, у війні з російською федерацією, не дає права на відстрочку від призову за мобілізацією його рідним, якщо не дотримано умови, що загибель або зникнення безвісти сталися під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану. 
14. Зазначена позиція підтримана Третім апеляційним адміністративним судом, який за результатом апеляційного перегляду залишив рішення суду першої інстанції без змін.
IV. Касаційне оскарження 
15. Представник ОСОБА_1 - адвокат Горват Іван Іванович подав касаційну скаргу на вказані судові рішення з підстав, передбачених пунктом 3 частини четвертої, підпунктів «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їхні рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.
Так, автор касаційної скарги вказує на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування пункту 4 частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», з урахуванням обставин цієї справи.
На переконання автора касаційної скарги, метою, з якою у законодавство було введено застосовувану норму, що передбачає відстрочку від мобілізації, є запобігання втраті однією сім`єю кількох її військовозобов`язаних членів у результаті проходження ними військової служби, що обумовлено необхідністю захисту осіб, які внаслідок військових дій уже втратили близьких родичів.
Представник позивача зазначає, що законодавством визначено право на визначену допомогу лише тих осіб, члени сім`ї яких загинули або померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва). Водночас Верховний суд поширює на членів сім`ї осіб, які померли від хвороби під час несення військової служби в період воєнного стану право на цю допомогу, якщо смерть пов`язана з проходженням військової служби та захистом Батьківщини.
На переконання представника позивача, у практиці Верховного Суду вже наявні випадки коли щодо законодавчої норми застосовано розширювальне тлумачення, хоча і в інших правовідносинах, але з рівнозначних мотивів, для забезпечення справедливості щодо родин, які втратили своїх членів на війні, та їх соціального захисту.
Таким чином, автор касаційної скарги вважає, що необхідно поширювати право на отримання відстрочки за пунктом 4 частини третьої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" і у випадках, коли смерть військового настала не від "зовнішнього насильницького впливу", але пов`язана з проходженням військової служби.
16. Верховний Суд ухвалою від 19 січня 2026 року відкрив касаційне провадження за скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Горвата І. І. на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2025 року, ухваленого у складі головуючого судді Конєвої С. О., та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2025 року з підстави, передбаченої пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
V. Релевантні джерела права й акти їхнього застосування
17. Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
18. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
19. В силу статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
20. Згідно з пунктом 20 частини першої статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
21. Так, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
22. Також Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 оголошено загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.
23. В подальшому Указами Президента України воєнний стан продовжувався. Станом на дату розгляду справи воєнний стан в Україні триває.
24. Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 2232-ХІІ), частиною першою статті 1 якого передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
25. Визначення військової служби міститься у частині першій статті 2 Закону № 2232-ХІІ та означає державну службу особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
За приписами частини другої цієї ж статті Закону проходження військової служби громадянами України здійснюється у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.
26. Відповідно до частини другої статті 1 Закону № 2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
27. Згідно з частиною третьою статті 1 Закону № 2232-XII військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
26. Частиною сьомою статті 1 Закону № 2232-XII передбачено, що виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
27. Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні встановлює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 3543-ХІІ), який також визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
28. За приписами пункту 4 частини третьої статті 23 Закону № 3543-ХІІ призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають жінки та чоловіки, чиї близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або зникли безвісти за особливих обставин під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.
29. Відповідно до частин сьомої-дев`ятої статті 23 Закону № 3543-XII перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.
Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлюватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на одну з вищезазначених відстрочок. Порядок оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за допомогою цього реєстру визначається Кабінетом Міністрів України.
Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів забезпечується неможливість надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації більше ніж одному військовозобов`язаному з підстав, зазначених у пунктах 9-14 частини першої цієї статті.
30. За змістом пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Положення № 154) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
31. Пунктом 8 Положення № 154 передбачено, що завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, здійснення контролю за його станом, зокрема в місцевих держадміністраціях, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та розвідувальних органів України), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів із взяття громадян України на військовий облік призовників, направлення громадян України для проходження базової військової служби, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.
32. Згідно з пунктом 9 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема: 
ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб";
оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам;
розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.
33. В силу пункту 11 Положення № 154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.
VI. Позиція Верховного Суду
34. З аналізу наведених норм права висновується, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки проводять заходи щодо взяття громадян України на військовий облік, здійснюють призов громадян на військову службу, який полягає у встановленому законом процесі відбору та залученні громадян України для виконання ними військового обов`язку шляхом проходження служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, а також розглядають звернення, зокрема членів сімей військовослужбовців, з питань, які стосуються видачі відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.
35. Варто зазначити, що метою реалізації права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації особа повинна надати особисто паспорт громадянина України, військово-обліковий документ та інші документи, за результатами розгляду яких військовими органами комплектування та соціальної підтримки за місцем військового обліку приймається рішення про наявність або відсутність у особи права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.
Рішення (видача довідок, внесення відміток та записів у військово-облікові документи) органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, приймаються по відношенню до громадян України (призовників, військовозобов`язаних), які перебувають на військовому обліку у відповідних територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки та підпорядкованих відділах та особисто подали документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу.
36. Спірним у цій справі є питання правомірності рішення відповідача про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період за пунктом за пунктом 4 частини третьої статті 23 Закону № 3543-XII.
Так, за приписами вказаної правової норми призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають жінки та чоловіки, чиї близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або зникли безвісти за особливих обставин під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.
37. Наведене свідчить, що пункт 4 частини третьої статті 23 Закону № 3543-XII передбачає чотири підстави для надання відстрочки від призову, а саме у разі якщо близький родич, зазначений у переліку цієї норми:
загинув під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, 
загинув під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану;
зник безвісти під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях;
зник безвісти під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.
38. Отже, обставини смерті військовослужбовця або обставини зникнення військовослужбовця безвісти мають ключове значення для надання відстрочки близькому родичу від призову на військову службу.
39. За обставинами цієї справи, рідний брат позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, проходив службу у ІНФОРМАЦІЯ_9 з 14 лютого 2025 року, помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої допомоги». 
У сповіщенні за № 951 від 10 березня 2025 року за № 951, яке надіслано на адресу матері позивача - ОСОБА_4 зазначено, що смерть пов`язана з проходженням військової служби.
40. Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Відповідно до пункту 58 вказаного Порядку за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (військовозобов`язані СБУ чи розвідувальних органів - голові Комісії в Центральному управлінні або регіональному органі СБУ чи відповідному розвідувальному органі) за місцем перебування на військовому обліку заяву за формою згідно з додатком 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5.
Під час подання заяви військовозобов`язаний пред`являє військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі). Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації в день її подання.
Підпунктом 4 пункту 2 додатку 5 до цього Порядку - Переліку документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстави, зазначеної у пункті 4 частини третьої статті 23 Закону № 3543-XII у редакції на час подання позивачем заяви передбачено, що жінки та чоловіки, чиї близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час воєнного стану для отримання відстрочки від призову на військову службу мають подати: документи, що підтверджують родинні зв`язки (у тому числі посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України або посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни, в якому проставляється відмітка про норму Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", на підставі якої особі надано статус, або витяг із Єдиного державного реєстру ветеранів війни), витяг із Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, документи, які підтверджують факт загибелі (смерті) під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях або забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час воєнного стану (у тому числі сповіщення або копія акта службового розслідування, або витяг із наказу про виключення із списків особового складу (із зазначенням підстави).
41. Водночас ні суд першої, ні суд апеляційної інстанцій, не з`ясували чи надав позивач увесь перелік необхідних документів для надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
43. Відмовляючи у позові, суди першої та апеляційної інстанцій лише констатувати, що факт участі близького родича, який проходить військову службу у Збройних Силах України, у війні з російською федерацією, не дає права на відстрочку від призову за мобілізацією його рідним, якщо не дотримано умови, що загибель або зникнення безвісти сталися під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану. 
44. Натомість доводи автора касаційної скарги зводяться до того, що смерть мобілізованого військовослужбовця, яка сталася саме під час проходження військової служби у період воєнного стану надає право близькому родичу на отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період за пунктом 4 частини третьої статті 23 Закону № 3543-XII.
45. Так, посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця є основним документом, який підтверджує статус члена сім`ї загиблого внаслідок воєнної агресії та дозволяє отримати відповідні пільги.
46. Варто зазначити, що введення законодавцем відповідної підстави для звільнення від мобілізації дійсно розцінюється як розуміння необхідності забезпечення певної міри соціальної справедливості для сімей, які вже втратили близьких внаслідок війни, під час якої їх близькі захищали Батьківщину.
Інше трактування закону було б несправедливим проявом правового пуризму і нівелювало б роль суду в суспільстві, яка полягає у справедливому та неупередженому захисті прав громадян.
47. Як висновується з матеріалів справи, рідний брат позивача лише на початку лютого 2025 року був мобілізований до лав Збройних Сил України, а ІНФОРМАЦІЯ_4 в КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої допомоги» помер, водночас смерть пов`язана з проходженням військової служби.
При цьому в акті № 41-2025 випадку смерті, що стався 06 березня 2025 року о 15 год. 40 хв., затвердженого головою Державної прикордонної служби України 20 травня 2025 року, зазначено, що за даними лікарського свідоцтва про смерть № 362 від 03 травня 2025 року, виданого комунальною установою «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи», в якому встановлено, що військовослужбовцю ОСОБА_2 під час огляду 25 лютого 2025 року було встановлено діагноз: «Негоспітальна лівобічна нижньодольова пневмонія, ЛН І-ІІ ст.», причиною смерті ОСОБА_2 є: гостра крововтрата; травма підключичної вени; випадковий поріз, прокол, прорив або кровотеча під час іншого хірургічного або терапевтичного втручання.
48. З наведеного висновується, що рідний брат позивача, який лише 14 лютого 2025 року був мобілізований, у кінці лютого 2025 року вже мав діагноз негоспітальної лівобічної нижньодольової пневмонії, ЛН І-ІІ ст.
49. Варто зазначити, що висновок військово-лікарської комісії або постанова про причинний зв`язок смерті є ключовим документом, який визначає статус в контексті отримання родиною відповідних виплат.
50. Натомість у цій справі розглядається питання щодо надання позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, адже його рідний брат був військовослужбовцем, смерть якого настала під час проходження військової служби та в силу Закону № 3543-XII вказана підстава для звільнення від мобілізації має розцінюватися як розуміння необхідності забезпечення певної міри соціальної справедливості для сімей, які вже втратили близьких внаслідок збройної агресії.
51. Отже, у розумінні пункту 4 частини третьої статті 23 Закону № 3543-XII рідний брат позивача міг здійснювати заходи із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, або забезпечувати національну безпеку і оборону, відсіч і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.
52. Однак, суди попередніх інстанції не дослідили причинно-наслідковий зв`язок смерті мобілізованого військовослужбовця та виконання ним військового обов`язку під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, або під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.
53. Враховуючи викладене, судами першої та апеляційної інстанцій не з`ясовано обставини справи, що мають значення для правильного її вирішення, що є порушенням статей 9, 242, 308 КАС України.
54. При встановленні наведених фактів судами першої та апеляційної інстанцій порушені норми процесуального права, які призвели до прийняття необґрунтованих судових рішень і не можуть бути перевірені та усунуті судом касаційної інстанції.
55. За таких обставин справу необхідно направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
VІІ. Судові витрати
56. Оскільки справа повертається на новий судовий розгляд, питання про розподіл судових витрат у порядку статті 139 КАС України не вирішується.
Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, суд
п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Горвата Івана Івановича задовольнити частково.
2. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2025 року скасувати, а справу № 160/13713/25 направити на новий судовий розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий М. І. Смокович 
Судді В. Е. Мацедонська
С. А. Уханенко