Справа № 681/1598/25
Провадження 2/681/158/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2026 року  
Полонський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючого – судді Горщара А.Г.
за участю секретаря судових засідань Салюк Т.М.
позивачки ОСОБА_1 , її представниці адвокатки Возної Ж.А., представниці відповідачки адвокатки Огойко І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полонне за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Полонська міська рада Хмельницької області, про встановлення порядку користування земельною ділянкою, -

встановив:

У грудні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у якому просила встановити порядок користування земельною ділянкою, що розташована по АДРЕСА_1 загальною площею 0,0904 га, із якої для позивачки виділити у користування 0,0384 га, що зазначена на плані, виконаного судовим експертом червоним кольором та становить 47,7 % площі, а для ОСОБА_2 виділити земельну ділянку площею 0,0422 га, яка зазначена на цьому ж плані жовтим кольором і становить 52,3 % площі, решту земельної ділянки площею 0,0098 га, котра зазначена на плані зеленим кольором виділити у спільне користування обох сторін. 
Позов мотивований такими обставинами. 
Ухвалою Полонського районного суду Хмельницької області від 05.02.1997 затверджено мирову угоду між колишніми співвласниками житлового будинку АДРЕСА_2 за якою її покійному брату ОСОБА_3 виділено на праві власності 47,7 % домогосподарства, що складається із веранди № 9 площею 4.1 м кв., сіни № 7 площею 9,6 м. кв., кухні № 6 площею 9,6 м. кв., жилих кімнат № 5, № 4 площами 9,8 та 13 м кв., 1/2 частину підвалу, який знаходиться під сіньми № 7, та 1/2 частину хліва. До цієї частини будинку ОСОБА_3 виділено 0,03 га земельної ділянки. 18.12.2004 ОСОБА_3 за договором дарування подарував для сина позивачки ОСОБА_4 зазначену вище частину будинку, а після смерті ОСОБА_4 даний будинок в порядку спадкування перейшов у власність ОСОБА_1 .
Позивачка зазначала, що після набуття нею права власності на будинок до неї перейшло також право користування земельної ділянкою, яка необхідна для його користування, проте в даний час між нею та іншим власником ОСОБА_2 виник спір з приводу суміжного землекористування, який вони добровільно вирішити не можуть, що в свою чергу унеможливлює для неї здійснити приватизацію земельної ділянки. Для вирішення земельного спору ОСОБА_1 було замовлено проведення судової земельно-технічної експертизи, за висновком якої встановлено єдиний варіант можливого порядку користування земельною ділянкою обома співвласниками, згідно до якого ОСОБА_1 просить встановити запропонований вище порядок користування земельною ділянкою.
В судовому засіданні позивачка та її представниця адвокатка Возна Ж.А. заявлений позов підтримали, просили такий задовольнити посилаючись на підстави, які наведені ними у позовній заяві. 
Представниця відповідачки адвокатка Огойко І.В. у відзиві на позов (а.с.90-95), а також у ході судового розгляду позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні мотивуючи тим, що її довірителька ОСОБА_2 як співвласниця частини згаданого вище жилого будинку наполягає на поділу земельної ділянки, враховуючи порядок користування будинком та господарськими спорудами, який склався між попередніми власниками на протязі тривалого періоду часу, а для позивачки, яка являється новою власницею такий порядок користування не подобається, вона намагається змінити його. За позицією представниці відповідачки варіант порядку користування земельною ділянкою, визначений судовим експертом у висновку, виконаному на замовлення ОСОБА_1 , є неприйнятним, оскільки частину земельної ділянки на якій знаходиться нежитлове приміщення, належне для ОСОБА_2 пропонується залишити у спільному користуванні обох співвласників, що порушить її право на безперешкодний доступ та вільне користування своїм майном, а також породить подальші суперечки та спори між сторонами, не вирішить суті конфлікту. Крім цього ОСОБА_5 вказувала, що ні судовим експертом, ні позивачкою не досліджувалось питання чи можливий реальний поділ земельної ділянки, без встановлення порядку спільного користування, хоча на її думку саме такий варіант слід застосувати у даному спорі, та він є можливим. На підтвердження такої позиції представниця відповідачки надала План-схему фактичного використання земельної ділянки, який склався між сторонами на даний час (а.с.98).
Представник третьої особи Полонської міської ради просила спір вирішити на підставі наявних у справі матеріалів.
Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідка, дослідивши матеріали справи суд зазначає про таке.
Встановлено, що ухвалою Полонського районного суду Хмельницької області від 05.02.1997 у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про розподіл житлового будинку і надвірних споруд та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про розподіл земельної ділянки затверджено мирову угоду між колишніми співвласниками житлового будинку АДРЕСА_2 , за умовами якої виділено на праві власності:
ОСОБА_3 (покійний брат ОСОБА_1 ) - 47,7% домогосподарства, що складається із веранди № 9 площею 4.1 м кв., сіни № 7 площею 9,6 м. кв., кухні № 6 площею 9,6 м. кв., жилих кімнат № 5, № 4 площами 9,8 та 13 м кв., 1/2 частину підвалу, який знаходиться під сіньми № 7, та 1/2 частину хліва. 
До цієї частини будинку ОСОБА_3 виділено 0,03 га земельної ділянки.
ОСОБА_6 - 52,3 % домогосподарства, що складається із веранди № 16 площею 8,7 м кв., коридор № 2 площею 7,6 м кв., жилі кімнати № 1,3 відповідно площею 10,3 м кв., 20,4 м кв., кладову №8 площею 9,9 м кв., 1/2 частину підвалу, який знаходиться під кладовою № 8, та 1/2 частину хліва. 
До цієї частини будинку ОСОБА_6 виділено 0,03 га земельної ділянки (т.1 а.с. 17).
18.12.2004  ОСОБА_3 за договором дарування подарував для сина позивачки ОСОБА_4 зазначену вище частину будинку.
Відповідно до п.11 зазначеного договору дарування його сторонам роз`яснено зміст ст. 377 ЦК України, ст.2 Закону України "Про плату за землю" про необхідність набувачу до 01.01.2005 або укласти договір оренди земельної ділянки з відповідною місцевою радою або державною адміністрацією, або вирішувати питання про приватизацію (викуп) земельної ділянки на якій розташовано відчужуваний житловий будинок (т.2 а.с.26).
22.06.2018 позивачка ОСОБА_1 згідно до свідоцтва про право на спадщину за законом набула право власності в порядку спадкування після смерті свого сина ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 477/100 частин житлового будинку до якого входять: житлові кімнати площами 13,1 кв. м і 8,3 кв.м, кухня - 9,8 кв.м., коридор - 4,5 кв.м, коридор - 9,6 кв.м, 1/2 частина хліва, де знаходиться літня кухня "Б", які розташовані по АДРЕСА_1 , та належна частка майна належала спадкодавцю на підставі нотаріально посвідченого договору дарування 18.12.2004, та право власності на вищевказане нерухоме майно було зареєстроване за спадкодавцем 01.02.2005 (т.1 а.с.202-205).
ІНФОРМАЦІЯ_2  помер ОСОБА_6 , після смерті якого відкрилась спадщина, зокрема також на частину житлового будинку з відповідною часткою належних до неї надвірних будівель АДРЕСА_1 .
Відповідно до нотаріально посвідченого договору про поділ спадкового майна від 15.07.2022 після смерті ОСОБА_6 до відповідачки ОСОБА_2 (дочки спадкодавця) перейшло право власності на 523/1000 частки на житловий будинок з відповідною часткою належних до неї надвірних будівель АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 97).
За даними свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 26.01.2026 ОСОБА_7 після смерті батька ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , успадкувала житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , який належав померлому. 
Житловий будинок з прибудовами, позначений на плані літерою "А-1". прибудова - "а", прибудова "а1", загальною площею 65,6 кв.м, житловою площею 27,9 кв.м. До будинку належить хлів - "Б". (т.1 а.с.137).
Згідно повідомлення виконавчого комітету Полонської міської ради № 353 від 11.02.2026 адресованого адвокатці Огойко Ірині, а також показань допитаного в суді свідка ОСОБА_8 , за обліковими даними зазначеного органу за домоволодінням по АДРЕСА_2 обліковується земельна ділянка площею 0,06 га. Відповідно до висновку судового експерта Куті В.П. № 25-175/25 від 08.10.2025 визначено площу вищезазначеної земельної ділянки розміром 0,904 га.
На даний час в Державному земельному кадастрі відомості про земельну ділянку за адресою АДРЕСА_2 , щодо встановлення меж, визначеної площі, цільового призначення та інші відомості відсутні (т.1 а.с.166).
Відповідно вищевказаного висновку судового експерта, виконаного на замовлення позивачки, визначено єдиний варіант порядку користування земельною ділянкою, на якій знаходиться будинок АДРЕСА_2 , що належить сторонам.  Зокрема, експерт пропонує виділити в спільне користування власників житлового будинку частину земельної ділянки площею 0,0098 га, що зазначена на плані зеленим кольором.
Для ОСОБА_1 виділити в користування частину земельної ділянки площею 0,0384 га, що зазначена на плані червоним кольором, яка становить 47,7 % площі, що підлягає поділу між власниками частин житлового будинку.
Для ОСОБА_2 виділити в користування частину земельної ділянки площею 0,0422 га, що зазначена на плані жовтим кольором, яка становить 52,3 % площі, що підлягає поділу між власниками частин житлового будинку.
Експерт визначаючи наведений вище варіант порядку користування земельною ділянкою керувався щодо її загального розміру, конфігурації даними ОСОБА_9 плану досліджуваної земельної ділянки розташованої по АДРЕСА_2 з розташуванням будівель на земельній ділянці з каталогом координат поворотних точок, з прив`язкою їх до Державної системи координат, який виконаний сертифікованим інженером-землевпорядником. Відповідно до згаданого ОСОБА_9 плану площа земельної ділянки, якою користуються власники житлового будинку була заміряна геодезичною зйомкою в межах існуючої огорожі, становить 0,0904 га. (т.1 а.с. 26-61). 
Наведені вище докази свідчать про те, що у попередніх співвласників житлового будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_6 знаходилась у законному користуванні земельна ділянка для ослуговування будинку та господарських споруд загальною площею 0,06 га.
05.02.1997 ухвалою Полонського районного суду Хмельницької області у вищезгаданій цивільній справі затверджено мирову угоду між зазначеними особами та здійснено між ними розподіл в натурі житлового будинку і господарських споруд, а також розподілено земельну ділянку шляхом виділення ОСОБА_3 та ОСОБА_10 у користування її частин по 0.03 га кожному власнику.
Відповідно до ст. 42 ЗК України 1990 року, який був чинний до 01.01.2002 використання і розпорядження земельною ділянкою, що належить громадянам на праві спільної часткової власності, визначаються співвласниками цих об`єктів і земельної ділянки пропорційно розміру часток у спільній власності на даний будинок, 
будівлю, споруду.
Наступні зміни в розмірі часток у спільній власності на жилий будинок і господарські будівлі, що сталися у зв`язку з прибудовою, надбудовою або перебудовою, не тягнуть за собою змін установленого порядку використання та розпорядження земельною ділянкою.
Угода про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою є обов`язковою для особи, яка згодом придбала відповідну частку в спільній власності на жилий будинок і господарські будівлі.
Якщо згоди на використання та розпорядження спільною земельною ділянкою не досягнуто, спір вирішується судом. 
Згідно до ч.2 ст. 377 ЦК України у редакції, яка діяла станом на 18.12.2004 (час переходу права власності 477/100 частин вище згаданого житлового будинку від  ОСОБА_3 до ОСОБА_4 за договором дарування) - якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. 
Частина 1 ст. 120 ЗК України у редакції, яка діяла на цю ж саму дату, встановлювала, що при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди. 
На час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та успадкування позивачкою права власності на  477/100 частин житлового будинку частина перша статті 377 ЦК України передбачала, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).
Частина 1 статті 120 ЗК України у редакції, яка діяла на цю ж дату, визначала - якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.
Відповідно до ч.1 ст. 377 ЦК України в редакції, яка діяла на час смерті ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та успадкування відповідачкою права власності на 523/100 частин житлового будинку - до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України.
Частина 1 статті 120 ЗК України у редакції, яка діяла на цю ж дату, визначала - якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.
Отже зазначені норми імперативно передбачають перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди.
Як вказувалось вище у попередніх співвласників житлового будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_6 знаходилась у законному користуванні земельна ділянка для ослуговування будинку та господарських споруд загальною площею 0,06 га, та при розподілі між ними в натурі житлового будинку та земельної ділянки в судовому порядку для кожного із них згідно згаданої вище ухвали суду виділено по 0,03 га земельної ділянки.
В послідуючому при переході права власності на відповідні частини домоволодіння від ОСОБА_3 до ОСОБА_11 та від останнього до позивачки, а також від ОСОБА_6 до відповідачки за положеннями статтей 377 ЦК України та 120 ЗК України до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мало перейти право користування земельними ділянками у площах, які були у попередніх землекористувачів ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , тобто по 0,03 га.
Відповідно до ч.2 ст. 83 ЗК України укомунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а 
також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності. 
Згідно до ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у 
власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; 
Надані сторонами докази не містять відповідних документів, котрі би свідчили, що уповноваженим органом приймались рішення про надання для позивачки та відповідачки у користування додаткових площ земельних ділянок для обслуговування належних для них частин житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого в АДРЕСА_2 , тобто понад 0,03 га.
В той же час, судовий експерт при наданні ним згаданого вище висновку виходив із того, що загальний розмір спірної земельної ділянки становить не 0,06 га, а 0,0904 га та визначив варіант порядку користування сторонами земельною ділянкою площею саме 0,0904 га.
При цьому експерт прийняв до уваги дані Геодезичного плану досліджуваної земельної ділянки розташованої по АДРЕСА_2 з розташуванням будівель на земельній ділянці з каталогом координат поворотних точок, з прив`язкою їх до Державної системи координат, виконаного сертифікованим інженером-землевпорядником, відповідно до якого площа земельної ділянки, котрою користуються власники житлового будинку була заміряна геодезичною зйомкою в межах існуючої огорожі, становить 0,0904 га. 
Суд не може взяти до уваги зазначений висновок судового експерта та встановлювати для позивачки і відповідачки порядок користування земельною ділянкою виходячи із її загальної площі 0,0904 га, так як у справі відсутні належні та допустимі докази, які би свідчили, що попереднім власникам житлового будинку, розташованого за вище зазначеною адресою, а також нинішним його власникам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уповноваженим органом у встановленому законом порядку було збільшено розмір земельної ділянки із 0,06 га до 0,0904 га.
В разі встановлення судовим рішенням порядку користування спірною земельною ділянкою у запропонованому судовим експертом варіанті, суд фактично підмінить собою інші органи, уповноважені законом вирішувати питання оформлення прав землекористування, що є порушенням земельного законодавства, зокрема статей 122, 123 ЗК України.
При цьому суд не примає до уваги довідки видані старостою Новоселицького старостинського округу:
№ 410 від 04.10.2023 (т.1 а.с.25) у якій зазначено, що за дворогосподарством в АДРЕСА_1 рахується земельна ділянка, зокрема для обслуговування житлового будинку площею 0,25 га;
№ 26 від 10.02.2026 (т.1 а.с.160) про те, що згідно записів в погосподарській книзі за 1971-1973 роки за дворосподарством АДРЕСА_2 станом на 01.01.1971 року рахувалась земельна ділянка розміром 0,06 га, а відповідно до висновку експерта № 25-175/25 від 08.10.2025 фактично розмір цієї ці земельної ділянки становить 0,0098 га, та що Новоселицький старостинський округ не заперечує щодо передачі у приватну власність вказаної земельної ділянки обом власникам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; 
№ 27 від 10.02.2026 про те, що що згідно записів в погосподарській книзі за 1971-1973 роки за дворосподарством АДРЕСА_2 станом на 01.01.1971 року рахувалась земельна ділянка розміром 0,06 га, а відповідно до висновку експерта № 25-175/25 від 08.10.2025 фактично розмір цієї ці земельної ділянки становить 0,094 га, та що з метою передачі у приватну власність вказаної земельної ділянки розміром 0,094 га власникам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 рекомендовано звернутись до Полонської міської ради.
Відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" вирішення питань регулювання земельних відносин належить до компетенції в даному випадку Полонської міської ради (ст.26 названого Закону), а староста страстинського округу не має повноважень на видачу таких довідок (ст. 5-1 Закону). 
Як зазначалось вище за обліковими даними виконавчого комітету Полонської міської ради за домоволодінням по АДРЕСА_2 обліковується земельна ділянка площею 0,06 га. 
Такий же розмір земельної ділянки зазначений у згаданій вище ухвалі Полонського районного суду Хмельницької області від 05.02.1997 згідно якої затверджено мирову угоду між колишніми співвласниками житлового будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_3 і ОСОБА_6 за умовами кожному із них, виділено, зокрема 0,03 га земельної ділянки.
Таким чином заявлений ОСОБА_1 позов задоволенню не підлягає.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.13, 81, 263-265, ч. 1 та ч.6 ст.268, ст.ст.273, 352, 354, 355 ЦПК України суд, -
ухвалив:
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 - відмовити. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивачка: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 .
Відповідачка: ОСОБА_2 , реєстраційной номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: по АДРЕСА_4 .
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Полонська міська рада Хмельницької області, код ЄДРПОУ: 04060743, місцезнаходження: вул.Лесі Українки, 114 м.Полонне Шепетівського району Хмельницької області поштовий індекс 30501.

Головуючий: