справа № 357/4144/14-ц
провадження № 22-ц/824/4557/2026
головуючий у суді І інстанціїОрєхова О.І. 

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Писаної Т.О.
суддів - Журби С.О., Голуб С.А. 
за участю секретаря судового засідання - Івкової Д.Л.
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2021 року у цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Девелоп Фінанс», стягувач: Публічне акціонерне товариство «КБ «Надра», боржник: ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому документі,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Девелоп Фінанс» звернувся до суду про заміну стягувача у виконавчому документі, стягувач: Публічне акціонерне товариство «КБ «Надра», боржник: ОСОБА_1 . 
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2021 року заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Девелоп Фінанс», стягувач: публічне акціонерне товариство «КБ «Надра», боржник: ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому документі, - задоволено.
Замінено первісного позивача (стягувача) публічне акціонерне товариство «КБ «Надра» у виконавчому листі № 357/4144/14-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості з ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , за кредитним договором № 57/П/13/2008/840 від 17.03.2008 року у розмірі 63912,00 доларів США, що складає в еквіваленті за курсом НБУ - 510855,00 грн., на передане в іпотеку майно - квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 , шляхом його продажу публічним акціонерним товариством «Комерційний банк» Надра», із застосуванням процедури продажу, передбаченої ст.. 38 ЗУ «Про іпотеку», з укладанням від імені банку договору купівлі-продажу нерухомого майна із будь-якою особою-покупцем за ціною, визначеною на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності, на умовах та в порядку, викладеному в ст.. 38 ЗУ «Про іпотеку», а також стягнення на користь ПАТ «КБ «Надра» судових витрат в розмірі 5481,00 грн. на його правонаступника - ТОВ «Девелоп Фінанс» (ідентифікаційний код за ЄДРПОУ 41937164, місцезнаходження: провулок Рильський буд. 4, поверх 6, м. Київ, 01001, п/р № НОМЕР_2 в ПАТ «Банк Восток», МФО 307123).
Не погоджуючись із указаною ухвалою суду представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, а заяву про заміну стягувача у виконавчому документі залишити без задоволення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, суд першої інстанції не дослідив усіх обставин по справі, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.
Вказує, що ознайомившись з матеріалами справи йому стало відомо, що 17.11.2021 року ТОВ «ДЕВЕЛОП ФІНАНСИ» звернулося з заявою про заміну стягувача у виконавчому документі.
Однак дану вимогу вважає безпідставною, виходячи з того, що в матеріалах справи відсутня інформація, що починаючи з набрання рішення суду у справі законної сили попередній Стягувач ПАТ «КБ «Надра» звертався з заявою про видачу виконавчого документу.
Вважає, що суд під час розгляду справи не дослідив цих обставин та не надав належної правової оцінки, а враховуючи що ОСОБА_1 не мала можливості приймати участь безпосередньо чи опосередковано через представника, це дало можливість суду не досліджувати дані обставини та призвели до його ухвалення з порушенням та неповнотою досліджування доказів у справі.
Зазначає, що первісний Стягувач - не звертався із заявою про видачу виконавчого документа так як новий Стягувач.
Як вбачається з матеріалів справи жоден із учасників не поновлював строки для пред`явлення виконавчого документа, а тому вважє що втратив строк на його примусове виконання.
Отже, обов`язковою умовою для процесуального правонаступництва є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання або його поновлення за рішенням суду.
Посилається також на те, що як вбачається з матеріалів справи виконавчий лист у справі не видавався, виконавче провадження не відкривалося за заявою первісного заявника ПАТ «КБ «Надра», після чого строку на пред`явлення виконавчого документу сплинув та з заявою ПАТ «КБ «Надра» не звертався про поновлення строків, після відступлення прав вимог ТОВ «ДЕВЕЛОП ФІНАНСИ» звертаючись про заміну стягувача у виконавчому документі не ставив питання про поновлення строків для пред`явлення виконавчого документу, тому вважає, що суд під час розгляду справи не дослідив цих обставин, а тому ухвалив неправомірне рішення.
Відзив до Київського апеляційного суду не надходив.
26 травня 2026 року до Київського апеляційного суду з`явився представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та подав клопотання, яким просив слухати справу № 357/4144/14-ц без участі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Девелоп Фінанс» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується звітом про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду. 
ПАТ «КБ «Надра» в судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується звітом про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду.
Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважала за можливе розгляд справи проводити у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про дату, час і місце слухання справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Ухвала суду першої інстанції вказаним вимогам закону відповідає.
При постановленні ухвали судом першої інстанції встановлено, що 17 березня 2008 року між ОСОБА_1 та відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» було укладено кредитний договір № 57/П13/2008/840, згідно з яким ВАТ КБ «Надра» надав, а відповідач ОСОБА_1 отримала кредит у розмір 47846,00 дол. США, строком до 12 березня 2018 року, зі сплатою відсотків у порядку та розмірах, встановлених у кредитному договорі.
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 листопада 2014 року було відмовлено у позовних вимогах публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.05.2015 року у справі № 357/4144/14-ц касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Апеляційного суду Київської області від 16.02.2015 року у даній справі без змін.
Вказаний договір про відступлення, укладено відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), які проводилися у відповідності до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з метою продажу майна неплатоспроможного банку, результати визначеного аукціону було оформлено протоколом електронного аукціону № UA-EA-2020-03-17-000038-b від 08 квітня 2020 року.
Відповідно до п. 2.1 договору про відступлення в порядку та на умовах, визначених договором про відступлення, ПАТ «КБ «Надра» відступає шляхом продажу ТОВ «Девелоп Фінанс» належні йому, а ТОВ «Девелоп Фінанс» набуває у обсязі та на умовах, визначених договором про відступлення, права вимоги ПАТ «КБ «Надра» до позичальників, та заставодавців (іпотекодавців) та поручителів, зазначених у додатку № 1 до договору про відступлення, включаючи правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків та інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)) та договорами поруки та договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень та додатків до них, згідно реєстру у додатку № 1 до договору про відступлення.
До додатку № 1 до договору про відступлення (№ з/п 164) увійшло право вимоги до ОСОБА_1 , що виникло на підставі кредитного договору № 57/П/13/2008/840 від 17.03.2008 року.
Рішення Апеляційного суду Київської області від 16 лютого 2015 року, набрало законної сили, у справі № 357/4144/14-ц та на даний час залишається не виконаним, боржник не погашає заборгованість та ухиляється від самостійного виконання рішення суду.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що рішенням Апеляційного суду Київської області від 16.02.2015 році у цивільній справі № 357/4144/14-ц апеляційну скаргу ПАТ «КБ «Надра» задоволено частково. Вирішено в рахунок погашення боргу ОСОБА_1 за кредитним договором від 17.03.2008 року № 57/П/13/2008/840 в розмірі 63912,00 доларів США, що складає в еквіваленті за курсом НБУ 510855,00 грн., звернути стягнення на передане в іпотеку майно - квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 , шляхом його продажу ПАТ «КБ «Надра» із застосуванням процедури продажу, передбаченої ст. 38 ЗУ «Про іпотеку», з укладанням від імені банку договору купівлі-продажу нерухомого майна із будь-якою особою-покупцем за ціною, визначеною на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності, на умовах та в порядку, викладеному в ст. 38 ЗУ «Про іпотеку». Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» судові витрати в розмірі 5481,00 грн.
Вказане рішення набрало законної сили та є обов`язковим до виконання.
18 травня 2020 року між публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (з 04.02.2011 року є правонаступником всіх прав та обов`язків ВАТ КБ «Надра») та товариством з обмеженою відповідальністю «Девелоп Фінанс» був укладений договір № GL3N017514 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського МНО Алейніковим М.В. за реєстр. № 409, відповідно до якого право вимоги до позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором № 57/П/132008/840 від 17.03.2008 року, відповідно передано ТОВ «Девелоп Фінанс», у тому числі права вимоги, що виникли з кредитного договору № 57/П/13/2008/840 від 17 березня 2008 року та забезпечувальних договорів.
Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Отже, процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального правонаступництва та пов`язується законом з фактом переходу прав та обов`язків від однієї особи до іншої, а не з фактом відкриття виконавчого провадження чи видачі виконавчого листа.
Доводи апеляційної скарги про те, що первісний стягувач не звертався за видачею виконавчого листа, а виконавче провадження не відкривалося, не спростовують встановленого судом факту переходу права вимоги від ПАТ «КБ «Надра» до ТОВ «Девелоп Фінанс» та не можуть бути підставою для відмови у заміні сторони її правонаступником.
Посилання апелянта на сплив строку пред`явлення виконавчого документа до виконання також не можуть бути прийняті судом до уваги.
Відповідно до частин першої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Тож, оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, то якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Але заміна учасника справи не обов`язково означає заміну сторони відкритого виконавчого провадження.
На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.
Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.
Подібних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17.
Водночас варто звернути увагу і на те, що заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.
Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, відтак потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим.
Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництво, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі. За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.
Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.
Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21, пункти 127- 130).
Матеріали справи, яка переглядається, свідчать про те, що у своїй заяві ТОВ «ДевелопФінанс» просило суд змінити вибулого стягувача ПАТ «КБ «Надра» на правонаступника ТОВ «ДевелопФінанс» у виконавчому листі № 357/4144/14-ц за позовом ПАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є заявник, до боржника про звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення заборгованості.
Перевіряючи обставини щодо мети звернення із заявою про заміну сторони у виконавчому документі колегія апеляційного суду враховує, що матеріали справи не містять доказів відкриття виконавчого провадження з часу набрання чинності рішенням суду, оскільки відповідно до рішення Апеляційного суду Київської області від 16.02.2015 року було відстрочено виконання рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки до закінчення дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року.
Наведений Закон втратив чинність 23 вересня 2021 року, відтак саме з цього часу перестала існувати законодавчо визначена заборона на примусове виконання рішення. 
Із заявою про зміну сторони у виконавчому документі новий кредитор звернувся у листопаді 2021 року.
З урахуванням наведеного відсутні підстави для висновку про безпідставність звернення заявника із відповідною заявою про заміну сторони у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження.
Доводи апеляційної скарги зводяться виключно до того, що з часу набрання рішенням законної силу у цій справі пропущено трирічний строк на пред`явлення виконавчого документа до виконання та із заявою про поновлення цього строку стягувач не звертався. В той же час, зміст апеляційної скарги не містять доводів щодо неможливості виконання судового рішення за відсутності підстав для поновлення строків для виконання наказу суду (виконавчого листа) зокрема за обставин, що невиконання рішення (непред`явлення виконавчого листа до виконання) є наслідком не недбалості стягувача, а відстрочення виконання рішення до настання умови, яка прямо прописана в рішенні суду апеляційної інстанції.
На час звернення ТОВ «ДевелопФінанс» із заявою про заміну стягувача у виконавчому листі, з урахуванням пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, також того, що рішенням Апеляційного суду Київської області від 16.02.2015 року в цій справі встановлено відстрочку виконання рішення до закінчення мораторію, та положень частини другої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», строк пред`явлення до виконання не сплинув, а тому заява вважається такою, що подана у межах строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття (ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження»).
Враховуючи, що судове рішення у цій справі підлягало примусовому виконанню лише після закінчення дії мораторію 23 вересня 2021 року, а з заявою про заміну стягувача представник ТОВ Факторингова компанія «Девелоп Фінанс» звернувся у листопаді 2021 року, то строк пред`явлення до виконання не сплинув.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 31 жовтня 2024 року у справі № 756/5396/14-ц та в ухвалі від 12 січня 2026 року у справі №759/8821/14.
Крім того, у пункті 10-2 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII, доповненого згідно із Законом України від 15 березня 2022 року № 2129-IX, який набрав чинності 26 березня 2022 року, визначено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/22 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжено та триває дотепер.
Таким чином, встановивши належними та допустимими доказами факт переходу до ТОВ «Девелоп Фінанс» права вимоги за кредитним договором та забезпечувальними зобов`язаннями, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність передбачених законом підстав для заміни первісного стягувача його правонаступником.
Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції, ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм матеріального та процесуального права і не містять обставин, які б спростовували встановлений факт правонаступництва чи свідчили про порушення судом норм права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення питання про заміну сторони у виконавчому документі.
За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, у зв`язку з чим підстав для її скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Т.О. Писана

Судді С.А. Голуб 

С.О. Журба