Постанова
Іменем України

27 квітня 2026 року
м. Київ 

справа № 501/813/24
провадження № 61-3647св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крат В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощоков Є. В., 

учасники справи:
позивач - об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Укржилстрой-2008»,
відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 15 жовтня 2024 року в складі судді: Пушкарського Д. В., та постанову Одеського апеляційного суду від 25 лютого 2025 року в складі колегії: Назарової М. В., Кострицького В. В., Коновалової В. А.,

Історія справи
Короткий зміст позовів

У березні 2024 року ОСББ «Укржилстрой-2008» звернулось із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

ОСББ «Укржилстрой-2008» просило:
стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у сумі 101 588,22 грн, з якої: 59 504,90 грн - частка ОСОБА_1 як співвласника будинку у витратах на утримання будинку і прибудинкової території, 5 189,15 грн - заборгованість ОСОБА_1 по внескам до резервного та ремонтного фонду, 12 748,32 грн - заборгованість з абонплати за опалення, 14 906,03 грн - заборгованість з оплати за теплопостачання в квартирах з вимкнутим опаленням, вимкнутими лічильниками (50% від оплати за тепло без теплолічильників).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 25 березня 2024 року відкрито провадження у справі за позовом ОСББ «Укржилстрой-2008» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернулась із зустрічною позовною заявою до ОСББ «Укржилстрой-2008» в якій просила:
визнати дії ОСББ «Укржилстрой-2008» протиправними;
стягнути з ОСББ «Укржилстрой-2008» на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки в сумі 2 060 000 грн;
стягнути з ОСББ «Укржилстрой-2008» на користь ОСОБА_1 компенсацію моральної шкоди у сумі 515 000 грн;
кошти перерахувати на картку ПриватБанк, номер НОМЕР_1 , одержувачу ОСОБА_1.

ОСББ «Укржилстрой-2008» подало заяву, в якій просило відмовити у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_1 .

Заява мотивована тим, що в провадженні Іллічівського міського суду Одеської області перебуває цивільна справа № 501/2541/24, в якій позовна заява ОСОБА_1 за змістом ідентична її зустрічній позовній заяві у даній справі. Предметом позову у справі № 501/2541/24 є вимоги ОСОБА_1 до ОСББ «Укржилстрой-2008» про:
визнання дій відповідача протиправними;
стягнення з ОСББ «Укржилстрой-2008» на користь позивачки майновихзбитків у сумі 2 060 000,00 грн;
стягнення з відповідача на користь позивачки компенсації моральної шкоди у сумі 515 000 грн.

Окрім цього, є судові рішення, які набрали законної сили, у справах між тими ж самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав - у справах № 501/5315/15-ц та № 501/1153/20.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 15 жовтня 2024 року:
відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСББ «Укржилстрой-2008» про визнання дій протиправними та стягнення збитків;
повернуто зустрічний позов заявнику разом з усіма доданими до нього документами.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що:
зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом;
аналізуючи заявлений ОСОБА_1 позов, суд приходить до висновку, що цей позов не має ознак зустрічного позову, оскільки позовні вимоги виникають з різних правовідносин, вимоги за позовами не взаємопов`язані, а їх спільний розгляд не є доцільним, тому суд вважає, що у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_1 до спільного розгляду з первісним позовом слід відмовити;
згідно з частиною третьою статті 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи. Таким чином, враховуючи, що зустрічна позовна заява подана з порушенням вимог частини другої статті 193 ЦПК України, то її слід повернути заявнику.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Одеського апеляційного суду від 25 лютого 2025 року:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення;
ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 15 жовтня 2024 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що:
зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. Отже, прийняття зустрічного позову можливе за дотримання умов, передбачених частиною другою статті 193 ЦПК України, і залежить від того, наскільки суд вважає за доцільне розглядати цей позов у одному провадженні з первісним. Аналіз вказаних положень закону свідчить про те, що зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом;
за своєю сутністю зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, яка заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом з метою захисту прав відповідача, оскільки задоволення його вимог виключає задоволення вимог позивача. Умовами пред`явлення зустрічного позову є: взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним, що виявляється у тому, що вони виникають з одних правовідносин; доцільність сумісного розгляду основного і зустрічного позовів, оскільки це дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити фактичні взаємовідносини сторін, виключити ухвалення взаємосуперечливих чи взаємовиключних судових рішень. Отже, зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, яка заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом з метою захисту прав відповідача, оскільки задоволення його вимог унеможливлює задоволення вимог позивача. Зустрічний позов має бути пред`явлений лише до первісного позивача (або одного зі співпозивачів). Умовою пред`явлення зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним; взаємопов`язаність позовів виявляється у тому, що вони виникають з одних правовідносин. Подібні за змістом правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 200/22329/14-ц (провадження № 14-483цс19);
взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у наступному: обидва позови взаємно пов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному та правильному вирішенню спору, взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах; вимоги за зустрічним та первісним позовами можуть зараховуватись; задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову. Подання такого зустрічного позову має на меті не лише довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом, а й захисти права відповідача в обраний ним спосіб. У таких випадках задоволення зустрічного позову тягне за собою відмову у первісному позові повністю або частково;
ОСББ «Укржилстрой-2008» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 101 588,22 грн, з яких: 59 504,90 грн - частка ОСОБА_1 як співвласника будинку у витратах на утримання будинку і прибудинкової території, 5 189,15 грн - заборгованість ОСОБА_1 по внескам до резервного та ремонтного фонду, 12 748,32 грн - заборгованість з абонплати за опалення, 14 906,03 грн - заборгованість з оплати за теплопостачання в квартирах з вимкнутим опаленням, вимкнутими лічильниками (50% від оплати за тепло без теплолічильників). Відповідач ОСОБА_1 звернулась із зустрічним позовом, в якому посилається на те, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1 та співвласницею будинку АДРЕСА_2 та відповідно до діючого законодавства є малим приватним споживачем комунальних послуг, а саме - електричної енергії, натомість її квартира з листопада 2015 року протиправна відключена ОСББ «Укржилстрой-2008» від постачання електричної енергії, що унеможливило в ній проживання, чим нанесені матеріальні та моральні збитки, які вона на підставі статей 22, 23 ЦК України просить стягнути з ОСББ та визнати вказані дії відповідача протиправними. Отже, з урахуванням змісту та вимог позовів, поданих сторонами, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що спори за первісним та зустрічним позовами виникли з різних правовідносин, тому різними мають бути і предмети доказування в указаних спорах;
суд першої інстанції відмовляючи у прийнятті зустрічної позовної заяви, дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки вимоги зустрічного позову не є однорідними з первісними вимогами щодо стягнення заборгованості, тому задоволення зустрічного позову не може виключити повністю або частково задоволення первісного позову й, відповідно, відсутні встановлені процесуальним законом підстави для спільного розгляду вказаних позовів. Враховуючи те, що суд дійшов правомірного висновку, що прийняття зустрічного позову та об`єднання його в одне провадження з позовом ОСББ «Укржилстрой-2008» є недоцільним, колегія суддів відхиляє посилання заявника на порушення судом першої інстанції вимог частини другої статті 193 ЦПК України;
колегія суддів враховує, що на момент апеляційного перегляду справи первісні позовні вимоги було розглянуто;
для правильного вирішення справи не має правового значення те, що в провадженні суду перебувала інша справа № 501/2541/24, в якій позовна вимога ОСОБА_1 була тотожна за змістом теперішньому зустрічному позову, по якій вона подала заяву про закриття провадження у справі, адже підставою для відмови у прийняття зустрічного позову стало саме невідповідність такого вимогам частини другою статті 193 ЦПК України, а не перебування у провадженні цього чи іншого суду справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав (пункт 3 частини першої статті 186 ЦПК України).

Аргументи учасників справи

18 березня 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала касаційну скаргу на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 15 жовтня 2024 року про відмову у прийнятті зустрічної позовної заяви та постанову Одеського апеляційного суду від 25 лютого 2025 року, в якій просила:
оскаржені судові рішення скасувати;
ухвалити рішення, яким справу передати за підсудністю на розгляд до Дарницького районного суду, м. Києва.

Касаційна скарга мотивована тим, що:
суди не встановили зареєстроване місце проживання чи перебування ОСОБА_1 та не взяли до уваги, що згідно з копією її паспорта, яка додана до матеріалів справи, місце реєстрації ОСОБА_1 відмінне від адреси, зазначеної у позові ОСББ «Укржилстрой-2008». Тому суди порушили правила підсудності;
оскаржена ухвала суду першої інстанції та постанова апеляційного суду ОСОБА_1 не направлялися;
суд першої інстанції не з`ясував місце реєстрації відповідача та з порушенням підсудності відкрив провадження у справі. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 24 червня 2024 року у справі № 554/7669/21 зробив висновок, що положення частини першої статті 28 ЦПК України імперативно встановлюють, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням зареєстрованого місяця проживання або перебування фізичної особи. Тому позови, наведені у частині першій статті 28 ЦПК України, не можуть пред`являтися за фактичним місцем проживання або перебування позивача, відмінним від зареєстрованого;
відмова у прийнятті зустрічного позову позбавило відповідача можливості доказування протиправних дій ОСББ «Укржилстрой-2008»;
відповідачка не отримувала копію ухвали Одеського апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження у справі №501/813/24;
на засідання апеляційного суду ОСОБА_1 запрошена та присутня не була. Справа №501/813/24 розглядалася судами у таємному режимі без повідомлення ОСОБА_1 про судові засідання;
зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Аналіз вказаних положень закону свідчить про те, що зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. За своєю сутністю зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, яка заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом з метою захисту прав відповідача, оскільки задоволення його вимог виключає задоволення вимог позивача. Умовами пред`явлення зустрічного позову є: взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним, що виявляється у тому, що вони виникають з одних правовідносин; доцільність сумісного розгляду основного і зустрічного позовів, оскільки це дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити фактичні взаємовідносини сторін, виключити ухвалення взаємосуперечливих чи взаємовиключних судових рішень. Отже, зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, яка заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом з метою захисту прав відповідача, оскільки задоволення його вимог унеможливлює задоволення вимог позивача. Умовою пред`явлення зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним; взаємопов`язаність позовів виявляється у тому, що вони виникають з одних правовідносин. Подібні за змістом правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 200/22329/14-ц (провадження № 14-483цс19);
первісний і зустрічний позови взаємопов`язані. Відповідна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 вересня 2023 року у справі № 752/9171/22.

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 01 травня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 15 жовтня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 25 лютого 2025 року.

Ухвалою Верховного Суду від 17 березня 2026 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 10 лютого 2026 року.

16 квітня 2026 року справа передана судді-доповідачу Крат В. І.

Ухвалою Верховного Суду від 27 квітня 2026 року:
у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розгляд справи за участю відмовлено;
у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду відмовлено.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України). 

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

В ухвалі Верховного Суду від 01 травня 2025 року зазначено, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження: порушення норм процесуального права.

Позиція Верховного Суду

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову (частина друга статті 193 ЦПК України).

Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи (частина третя статті 194 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 200/22329/14-ц (провадження № 14-483цс19) зазначено: «Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. Таким чином, зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, яка заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом, оскільки задоволення його вимог унеможливлює задоволення вимог позивача. Зустрічний позов має бути пред`явлений лише до первісного позивача (або одного зі співпозивачів). […] Умовою пред`явлення зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним; взаємопов`язаність позовів виявляється у тому, що вони виникають з одних правовідносин».

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 вересня 2021 року у справі № 522/9011/19 (провадження № 61-6642св21) зазначено, що «згідно з частиною другою статті 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Отже, прийняття зустрічного позову можливе за дотримання умов, передбачених частиною другою статті 193 ЦПК України, і залежить від того, наскільки суд вважає за доцільне розглядати цей позов у одному провадженні з первісним. При цьому вищевказаною нормою процесуального закону визначено дві альтернативні ознаки зустрічного позову: або взаємопов`язаність первісного та зустрічного позовів, що зумовлює їх спільний розгляд, зокрема, коли обидва позови виникають з одних правовідносин; або їх взаємовиключність, коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Зустрічний позов, який прийнятий судом для спільного провадження з первісним позовом, повинен знайти вирішення у виді загального рішення, яке має містити відповідь на обидві заявлені вимоги (як позивача, так і відповідача). Задоволення зустрічного позову спричиняє відмову в задоволенні первісного позову, однак не виключає можливості як задоволення обох вимог, так і однієї повністю, а іншої частково. В даному випадку як первісний позов ОСОБА_1, так і зустрічний позов ОСОБА_2 виникли з одних правовідносин, що пов`язанні з оформленням спадкових прав після смерті ОСОБА_4, їх спільний розгляд сприяв оперативному і правильному вирішенню спору, дозволив повно і об`єктивно встановити фактичні взаємовідносини сторін та виключив ухвалення взаємосуперечливих чи взаємовиключних судових рішень».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 червня 2023 року в справі № 459/1490/21 (провадження № 61-12807 св 22) вказано, що:
«відповідно до частин першої, другої та третьої статті 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. Отже, прийняття зустрічного позову можливе за дотримання умов, передбачених частиною другою статті 193 ЦПК України, і залежить від того, наскільки суд вважає за доцільне розглядати цей позов у одному провадженні з первісним.
Аналіз вказаних положень закону свідчить про те, що зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.
За своєю сутністю зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, яка заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом, оскільки задоволення його вимог виключає задоволення вимог позивача.
Умовами пред`явлення зустрічного позову є: взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним, що виявляється у тому, що вони виникають з одних правовідносин; доцільність сумісного розгляду основного і зустрічного позовів, оскільки це дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити фактичні взаємовідносини сторін, виключити ухвалення взаємосуперечливих чи взаємовиключних судових рішень.
Отже, зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, яка заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом, оскільки задоволення його вимог унеможливлює задоволення вимог позивача. Зустрічний позов має бути пред`явлений лише до первісного позивача (або одного зі співпозивачів). Умовою пред`явлення зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним; взаємопов`язаність позовів виявляється у тому, що вони виникають з одних правовідносин.
Подібні за змістом правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 200/22329/14-ц (провадження № 14-483 цс 19).
Ураховуючи викладене, взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у наступному: обидва позови взаємно пов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному та правильному вирішенню спору, взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах; вимоги за зустрічним та первісним позовами можуть зараховуватись; задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову. Подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом. У таких випадках задоволення зустрічного позову тягне за собою відмову у первісному позові повністю або частково».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 липня 2022 року в справі № 237/3566/17 (провадження № 61-13886св21) вказано, що: «право на пред`явлення зустрічної позовної заяви не є абсолютним; подаючи зустрічну позовну заяву, заявник повинен дотримуватись вимог ЦПК України щодо її подання. Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи (стаття 194 ЦПК України). Отже, зустрічна позовна заява, подана до суду поза межами строку для подання відзиву, підлягає поверненню судом заявнику».

У справі, що переглядається:
суди встановили, що ОСББ «Укржилстрой-2008» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 101 588,22 грн, з яких: 59 504,90 грн - частка ОСОБА_1 як співвласника будинку у витратах на утримання будинку і прибудинкової території, 5 189,15 грн - заборгованість ОСОБА_1 по внескам до резервного та ремонтного фонду, 12 748,32 грн - заборгованість з абонплати за опалення, 14 906,03 грн - заборгованість з оплати за теплопостачання в квартирах з вимкнутим опаленням, вимкнутими лічильниками (50% від оплати за тепло без теплолічильників) (т.1, а.с. 1-6);
позов ОСББ «Укржилстрой-2008» мотивований тим, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що перебуває на балансі ОСББ «Укржилстрой-2008», та має заборгованість за комунальні послуги;
ОСОБА_1 звернулась із зустрічним позовом ОСББ «Укржилстрой-2008», в якому просила: визнати дії ОСББ «Укржилстрой-2008» протиправними; стягнути з ОСББ «Укржилстрой-2008» на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки в сумі 2 060 000 грн; стягнути з ОСББ «Укржилстрой-2008» на користь ОСОБА_1 компенсацію моральної шкоди у сумі 515 000 грн; кошти перерахувати на картку ПриватБанк, номер НОМЕР_1 , одержувач ОСОБА_1 (т.1, а.с. 103-106);
у зустрічному позові ОСОБА_1 посилалася на те, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1 та співвласницею будинку АДРЕСА_2 та відповідно до діючого законодавства є малим приватним споживачем комунальних послуг, а саме - електричної енергії, натомість її квартира з листопада 2015 року протиправна відключена ОСББ «Укржилстрой-2008» від постачання електричної енергії, що унеможливило в ній проживання, чим нанесені матеріальні та моральні збитки, які вона на підставі статей 22, 23 ЦК України просить стягнути з ОСББ та визнати вказані дії відповідача протиправними;
суди врахували, що умовою пред`явлення зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним; взаємопов`язаність позовів виявляється у тому, що вони виникають з одних правовідносин. Суди встановили, що відсутні встановлені процесуальним законом підстави для спільного розгляду вказаних позовів. 

За таких обставин суди зробили обґрунтований висновок про повернення зустрічного позову.

Касаційний суд відхиляє доводи касаційної скарги про те, що місце реєстрації ОСОБА_1 відмінне від адреси, зазначеної у позові ОСББ «Укржилстрой-2008», тому суди порушили правила підсудності, справа № 501/813/24 розглядалася судом першої інстанції у таємному режимі без повідомлення ОСОБА_1 про судові засідання, оскільки предметом касаційного перегляду в цій справі є ухвала Іллічівського міського суду Одеської області від 15 жовтня 2024 року та постанова Одеського апеляційного суду від 25 лютого 2025 року, які стосуються повернення зустрічного позову.

Необґрунтованими є доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не отримувала копію ухвали Одеського апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження у справі №501/813/24. Ухвала Одеського апеляційного суду від 22 листопада 2024 року про відкриття апеляційного провадження отримана ОСОБА_1 , про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 0610213912162, яке повернулося до апеляційного суду 11 грудня 2024 року (а. с. 63, том 2).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25 грудня 2024 року призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження на 25 лютого 2025 року без повідомлення учасників справи. Вказано, зокрема, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові). Відповідно до частини другої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9,10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 ЦПК України, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (т.2, а.с. 62).

Апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина друга статті 369 ЦПК України).

За вказаних обставин необґрунтованими є доводи касаційної скарги про те, що на засідання апеляційного суду ОСОБА_1 запрошена та присутня не була. 

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (частина друга статті 410 ЦПК України).

Правило про те, що «не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань» стосується випадків, коли такі недоліки не призводять до порушення основних засад (принципів) цивільного судочинства (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 522/18010/18 (провадження № 61-13667сво21)).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржені судові рішення ухвалені без дотримання норм процесуального права. У зв`язку із наведеним, касаційний суд вважає, що касаційну скаргу належить залишити без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін. 
Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 15 жовтня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 25 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков