ЦИВІЛЬНЕ СУДОЧИНСТВО  Справа № 170/249/26 
Позовне провадження Провадження № 2/170/195/26

Шацький районний суд Волинської області
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

04 червня 2026 року сел.Шацьк 

Шацький районний суд Волинської області у складі:
головуючого – судді Матвійчука С.П.,
за участю секретаря судових засідань – Копитко І.О.,
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом адвоката Москалюк Оксани Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до Шацької селищної ради, про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, 

в с т а н о в и в:

Адвокат Москалюк О.О., в інтересах ОСОБА_1 , звернулася в суд з позовом до Шацької селищної ради, про встановлення факту належності заповіту спадкодавцю ОСОБА_2 , а також про визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Позовну заяву обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . До складу спадщини після смерті  ОСОБА_2 , в тому числі, увійшов житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який був побудований нею в 1929 році.
За життя  ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Шацької державної нотаріальної контори Кузьміч Н.В. 18 лютого 1997 року і зареєстрований в реєстрі за № 38. Оригінал дублікату заповіту міститься у спадковій справі № 35/2025. Даним заповітом спадкодавця заповіла ОСОБА_1 житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач, як спадкоємець за заповітом, вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки після смерті спадкодавці, він вступив в управління та володіння спадковим майном. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті  ОСОБА_2 немає.
Однак, коли ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за заповітом на спірне нерухоме майно, то нотаріус не видав свідоцтво про право на спадщину на вищевказане нерухоме майно у зв’язку з неправильним зазначенням у заповіті імені та по батькові заповідача, прізвища спадкоємця. Крім того,  ОСОБА_2 за життя не оформила та не зареєструвала правовстановлюючі документи на спірний житловий будинок і, відповідно, в реєстрі прав власності на нерухоме майно запису щодо спірного майна немає.
Враховуючи викладені обставини представник позивача просила суд встановити факт належності ОСОБА_2 заповіту, посвідченого державним нотаріусом Шацької державної нотаріальної контори Кузьміч Н.В. 18 лютого 1997 року, зареєстрованого в реєстрі за № 38, а також визнати за позивачем в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Москалюк О.О. в судове засідання не прибули, представник позивача подала суду письмову заяву, у якій просила проводити розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. 
Відповідач Шацька селищна рада Волинської області свого представника в судове засідання не направила. Суду подано письмове клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача. У заяві вказано, що Шацька селищна рада Волинської області позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв’язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.
Відповідно до п. 4 Заключних та перехідних положень ЦК України (у ред. 2003 року) до правовідносин, які виникли до вступу в силу цього кодексу, застосовуються норми законодавства, діючого раніше, а саме норми ЦК УРСР (у ред. 1963 року).
Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно не відоме, місцезнаходження майна або його основної частини.
Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. 
Ст. 548 ЦК УРСР передбачала, що для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. 
Згідно ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. 
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Ст. 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи та часом її відкриття є день смерті особи.
Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов’язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 21.06.1997 Шацьким районним відділом державної реєстрації актів громадського стану Управління юстиції у Волинській області.
До складу спадщини після смерті  ОСОБА_2 , в тому числі, увійшов житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який був побудований нею в 1929 році та належав спадкодавиці.
Відповідно до ч. 1 ст. 3, ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності на нерухоме майно є обов`язковою. Право власності, при цьому, виникає з моменту державної реєстрації. 
Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. 
Отже, право власності на збудоване до набрання Законом № 1952 нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку зі здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. 
За змістом даних нормативно-правових актів, виникнення права власності на житловий будинок та споруди, побудований у 1929 році, не залежало від державної реєстрації цього права. 
Таким чином, спадкодавець за життя набула право власності на вказаний житловий будинок, а відтак дане право власності після її смерті переходить до її спадкоємців. 
За життя  ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Шацької державної нотаріальної контори Кузьміч Н.В. 18 лютого 1997 року і зареєстрований в реєстрі за № 38, яким заповіла ОСОБА_1 житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_1 прийняв спадщину, оскільки після смерті спадкодавці, він вступив в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою № 144, виданою старостою Мельниківського старостинського округу Шацької селищної ради 19 грудня 2025 року, а також спадковою справою № 35/2025.
Інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті  ОСОБА_2 немає.
ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом, що прийняв спадщину, звернувся до нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за заповітом на спірне нерухоме майно. 
Однак нотаріус не видав свідоцтво про право на спадщину на вищевказане нерухоме майно у зв’язку з тим, що: у тексті вищевказаного заповіту, ім’я заповідача вказано " ОСОБА_3 ", а не " ОСОБА_4 ", а по батькові вказана як " ОСОБА_5 ", хоча у свідоцтві про смерть по батькові зазначено " ОСОБА_6 ". Крім того, прізвище спадкоємця у заповіті вказано " ОСОБА_7 ", в той час, коли із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом звернувся ОСОБА_1 . Також  ОСОБА_2 за життя не оформила та не зареєструвала правовстановлюючі документи на спірний житловий будинок і, відповідно, в реєстрі прав власності на нерухоме майно запису щодо спірного майна немає.
Факт належності спадкодавцю заповіту підтверджується наступними доказами. Зі змісту заповіту вбачається, що в ньому допущена помилка щодо написання ім`я заповідача ОСОБА_4 , а саме в заповіті лише раз написано ім`я заповідача неправильно " ОСОБА_3 ", в решті змісту заповіту ім`я заповідача написано правильно - " ОСОБА_4 ", що свідчить про очевидність помилки. З свідоцтва про смерть ОСОБА_2 вбачається, що в ньому по батькові вона записана як ОСОБА_6 , однак в реєстрі актових записів про смерть по батькові її зазначено як ОСОБА_5 , тобто в свідоцтві про смерть допущена помилка щодо написанні букви "ї" лише через те, що усі дані в свідоцтві надруковані друкарською машинкою, в якій в той час була відсутня буква "ї". 
Зі змісту заповіту також вбачається, що в ньому допущена помилка і щодо написання прізвища спадкоємця за заповітом " ОСОБА_7 ", про помилковість написання прізвища у заповіті свідчить сам його зміст, з якого вбачається, що даний заповіт через неграмотність заповідачки підписано ОСОБА_8 , яка підписалася як " ОСОБА_9 ", в той час як нотаріус у заповіті написав прізвище даної особи неправильно, а саме " ОСОБА_7 ". З документів, що підтверджують родинні відносини позивача, який є онуком заповідача, а саме свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_2 , виданого 08 квітня 1974 року Шацькою селищною радою Любомльського району Волинської області, свідоцтва про одруження батьків позивача серії НОМЕР_3 , виданого 09 лютого 1971 року Шацькою селищною радою Любомльського району Волинської області вбачається, що їх прізвище саме " ОСОБА_9 ". Російською мовою прізвище позивача було написано саме через букву "а", як ОСОБА_7 , що підтверджується військовим квитком позивача серії НОМЕР_4 . Також той факт, що це була помилка підтверджується і тим, що після смерті спадкодавиці фактично вступив у володіння спадковим майном саме позивач ОСОБА_1 . 
На підставі досліджених судом доказів, у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заповіт, посвідчений 18 лютого 1997 року державним нотаріусом Шацької державної нотаріальної контори Кузьміч Н.В., зареєстрований в реєстрі за № 38, яким  ОСОБА_2 заповіла спірне нерухоме майно ОСОБА_1 , належить ОСОБА_2 .
Довідкою КП "Волиньпроект" Волинської обласної ради № 1057/01-04 від 28 лютого 2026 року та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон і відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 463006275 від 05 лютого 2026 року підтверджується, що право власності за спадкодавцем на вказаний житловий будинок зареєстровано не було та, що воно не було зареєстровано і за іншими особами. 
ФОП ОСОБА_10 було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок садибного типу із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , інвентарний номер 108-26, реєстраційний номер ТІ01:1800-5486-4691-3416.
Крім того, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що вимога позивача про визнання права власності не нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 є обґрунтованими, викладені в позові обставини підтверджуються наданими суду доказами: витягом з погосподарської книги № 1 за 1996-2000 роки, виданим старостою Мельниківського старостинського округу Шацької селищної ради 19 грудня 2025 року, з якого вбачається, що спірний житловий будинок був побудований в 1929 році та належав  ОСОБА_2 ; заповітом, посвідченим державним нотаріусом Шацької державної нотаріальної контори Кузьміч Н.В. 18 лютого 1997 року і зареєстровано в реєстрі за № 38, з якого вбачається, що спадкодавиця на випадок своєї смерті заповіла належний їй спірний житловий будинок; рішенням Шацької селищної ради народних депутатів Любомльського району Волинської області від 08 квітня 1992 року № 10/3 "Про перейменування вулиць в селищі Шацьк та с. Мельники", з якого вбачається, що вул. Леніна в с. Мельники перейменовано на вул. Шевченка; матеріалами спадкової справи № 35/2025, заведеної приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Капляр М.В. на ім’я ОСОБА_2 . 
Проаналізувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими, викладені в позові обставини підтверджуються наданими суду доказами, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позов слід задовольнити.
На підставі ст.ст. 524, 525, 526, 548, 549 ЦК УРСР (в ред. 1963 року), ст.ст. 328, 1216, 1218, 1220, 1223, 1296 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 200, 206, 247, 259, 263, 264, 265, 315 ЦПК України, суд 
у х в а л и в:

Позов адвоката Москалюк Оксани Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до Шацької селищної ради, про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом задовольнити повністю.
Встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , заповіту, посвідченого 18.02.1997 державним нотаріусом Шацької державної нотаріальної контори Кузьміч Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 38, який виданий на ім`я ОСОБА_1 . 
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , інвентарний номер 108-26,реєстраційний номер ТІ01:1800-5486-4691-3416, що належав спадкодавцю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Повний текст рішення виготовлений 11 червня 2026 року.

Повне найменування сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ,РНОКПП НОМЕР_5 .
Відповідач: Шацька селищна рада, адреса місцезнаходження: вул. Героїв України, 1б, сел. Шацьк, Ковельський район, Волинська область, ЄДРПОУ 04334235.

Суддя /підпис/ С.П. Матвійчук
Згідно з оригіналом
Суддя Шацького районного суду Волинської області С.П. Матвійчук