ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Додаткова постанова
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2026 м.Дніпро Справа №904/7302/25 
Центральний апеляційний господарський суд у складі:
головуючого судді Левшиної Г.В. (доповідач)
суддів: Андрейчука Л.В., Демчини Т.Ю.
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали заяви Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі»
про ухвалення додаткового рішення за результатами розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Аварійна сервісна служба»
на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2026 (суддя Ярошенко В.І., повний текст рішення складено 02.04.2026) та на додаткове рішення від 04.05.2026 (повний текст додаткового рішення складено 07.05.2026) у справі №904/7302/25
за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» 
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аварійна сервісна служба»
про стягнення заборгованості у розмірі 18480,50 грн
за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аварійна сервісна служба»
до Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі»
про скасування рішення
ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2026 у справі №904/7302/25 первісний позов задоволено повністю: стягнуто з відповідача на користь позивача вартість необлікованої електроенергії у розмірі 18018,64 грн, 3% річних у розмірі 208,82 грн, інфляційні втрати у розмірі 253,04 грн та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. В задоволенні зустрічного позову рішенням суду відмовлено в повному обсязі.
Додатковим рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 04.05.2026 у справі №904/7302/25 заяву Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» про розподіл судових витрат задоволено частково: стягнуто з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в суді у розмірі 7000 грн. В задоволенні іншої частини заяви відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Аварійна сервісна служба» звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2026 у справі №904/7302/25 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні первісних вимог відмовити в повному обсязі, а зустрічний позов - задовольнити.
Також, Товариство з обмеженою відповідальністю «Аварійна сервісна служба» звернулось з апеляційною скаргою на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.05.2026 у справі №904/7302/25, за змістом якої скаржник просив змінити вказане додаткове рішення та зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню з відповідача за результатами розгляду справи в суді першої інстанції до 4000 грн.
Відповідно до протоколів автоматизованого розподілу судової справи між суддями від для розгляду вказаних апеляційних скарг визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Левшиної Г.В. (доповідач), суддів: Андрейчука Л.В., Демчини Т.Ю.
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 16.06.2026 колегія суддів ухвалила:
- апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аварійна сервісна служба» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2026 у справі №904/7302/25 залишити без задоволення;
- рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2026 у справі №904/7302/25 залишити без змін;
- апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аварійна сервісна служба» на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.05.2026 у справі №904/7302/25 залишити без задоволення;
- додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.05.2026 у справі №904/7302/25 залишити без змін.
18.06.2026 через підсистему «Електронний суд» від Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, у якій останнє просить стягнути з відповідача за первісним позовом на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн, які товариство понесло у зв`язку із розглядом справи №904/7302/25 в суді апеляційної інстанції.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.06.2026 прийнято заяву Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» про ухвалення додаткового рішення до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи; запропоновано відповідачу за первісним позовом протягом 5 днів з дати отримання відповідної ухвали надати відповідні заперечення щодо заяви про стягнення витрат на правничу допомогу.
26.06.2026 через підсистему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Аварійна сервісна служба» надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, за змістом якого товариство просить відмовити у задоволені заяви позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши заяву Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» про ухвалення додаткової постанови та заперечення відповідача за первісним позовом, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення вказаної заяви, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Отже, за приписами статті 244 Господарського процесуального кодексу України додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.
Відповідно до ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).
У постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 вказано, що метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.
3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).
Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
У постанові від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.
Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України).
Як зазначає відповідач за первісним позовом у поданих запереченнях, позивач до закінчення судових дебатів не зробив належної заяви відповідно до вимог ч. 8 ст. 129 ГПК України, та до закінчення судових дебатів не заявив та не обґрунтував поважність причин неподання доказів у встановлений законом строк, тому суд апеляційної інстанції має відмовити у задоволенні заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Поряд із цим, колегія суддів встановила, що при поданні відзиву на апеляційну скаргу позивачем за первісним позовом зазначено, що попередньо розрахований розмір витрат на професійну правничу допомогу становить 10000,00 грн.
Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
18.06.2026 представник позивача в системі «Електронний суд» сформував та подав до апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №904/7302/25, в якій просив стягнути з відповідача 10000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з апеляційним розглядом даної справи.
Відтак доводи відповідача про порушення позивачем вимог приписів ч. 8 ст. 129 ГПК України спростовуються встановленими вище фактичними обставинами. 
На підтвердження понесених витрат до вказаної заяви позивачем надано: договір про надання правничої допомоги №624-ДнЕМ-РП від 01.01.2026, укладений між Акціонерним товариством «ДТЕК Дніпровські електромережі» та Адвокатським об`єднанням «Перший радник», докази підписання договору електронними підписами сторін, Звіт №36-904-7302-25-ДнЕМ від 17.06.2026, докази його підписання сторонами, копію витягу з Єдиного реєстру адвокатів України, копію довіреності та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю адвоката Мельник К.О.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»).
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.
Витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачена (пункти 138, 139 постанови Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 23 вересня 2021 року у справі №904/1907/15).
Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 9 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
У даному випадку, з наданих суду документів вбачається, що 01.01.2026 між АО «Перший радник» (далі - Адвокатське об`єднання) та АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» укладено договір про надання правничої допомоги №624-ДнЕМ-РП, за умовами пункту 1.1. якого Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання зобов`язується надати Клієнту відповідно до умов цього Договору платну професійну правничу допомогу, визначену у пункті 1.2. цього Договору, а Клієнт зобов`язується прийняти Правничу допомогу та оплатити її у порядку та у строки, погоджені Сторонами у цьому Договорі.
Згідно з пунктом 1.5 Договору документом, що підтверджує повноваження на представництво Клієнта у справі, є довіреність, видана Клієнтом на представника Адвокатського об`єднання (адвоката), або ордер, оформлений відповідно до вимог чинного законодавства України
Відповідно до підпункту 2.1.2 договору Адвокатське об`єднання має право самостійно визначати адвоката (ів) Адвокатського об`єднання для представництва інтересів Клієнта.
За умовами пунктів 3.1, 3.3 Договору Адвокатське об`єднання звітує за результатами виконання доручення Клієнта і надання Правничої допомоги, надаючи на погодження Клієнту Звіт про надання правничої допомоги. Звіт має містити детальний опис наданої Правничої допомоги та здійснених витрат, необхідних для надання Правничої допомоги, враховуючи складність справи, час, витрачений Адвокатським об`єднанням на надання Правничої допомоги, вартість наданої Правничої допомоги.
Пунктами 4.1, 4.2 Договору передбачено, що розмір винагороди Адвокатського об`єднання за надання Правничої допомоги за дорученням Клієнта, визначається Сторонами окремо за кожним дорученням Клієнта та зазначається у Звітах про надання Правничої допомоги. Загальна вартість Правничої допомоги за цим Договором складається із вартості наданої Правничої допомоги за кожним дорученням Клієнта та орієнтовно не повинна перевищувати 569 650 грн 00 коп. без ПДВ, крім того ПДВ 20% 113 930 грн 00 коп., всього – 683 580 грн 00 коп. з ПДВ.
За умовами договору про надання правничої допомоги від 01.01.2026 передбачено фіксований розмір гонорару.
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Зі змісту поданого звіту про надання правничої допомоги №36-904-7302-25-ДнЕМ від 17.06.2026 вбачається, що адвокатом надано правничу допомогу у сумі 10000,00 грн за наступні послуги: 
1. підготовка відзиву на апеляційну скаргу ТОВ «АСС» від 21.04.2026 по справі №904/7302/25 (витрачено 4 години);
2. підготовка відзиву на апеляційну скаргу ТОВ «АСС» від 22.05.2026 по справі №904/7302/25 (витрачено 1 годину);
3. участь у судовому засіданні 16.06.2026 по справі по справі №904/7302/25.
Загальний розмір винагороди за надану правничу допомогу визначений у сумі 10000 грн.
Колегія суддів встановила, що заявлені позивачем за первісним позовом витрати пов`язані з апеляційним переглядом саме цієї справи. Підготовка відзивів на апеляційні скарги, аналіз доводів апелянта щодо основного рішення та додаткового рішення, а також участь представника у судовому засіданні є процесуальними діями, які безпосередньо пов`язані із захистом інтересів товариства у Центральному апеляційному господарському суді.
Колегія суддів також враховує, що у суді апеляційної інстанції предметом перегляду були одночасно рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2026 по суті спору та додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.05.2026 щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Отже, представник позивача за первісним позовом мав здійснити аналіз двох апеляційних скарг, підготувати правову позицію щодо двох самостійних процесуальних питань, а також забезпечити представництво інтересів товариства у судовому засіданні.
Разом з тим сам по собі факт надання правничої допомоги та підтвердження її зв`язку з розглядом справи не означає автоматичного покладення на іншу сторону всієї заявленої суми витрат.
Як вже було зазначено апеляційним судом, від ТОВ «Аварійна сервісна служба» надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, за змістом якого товариство просило відмовити у задоволені заяви позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.
За змістом поданого клопотання відповідач, зокрема висловив незгоду із заявленим розміром витрат на професійну правничу допомогу, вважає їх очевидно завищеними, неспівмірними зі складністю справи, ціною позову та такими, що не відповідають критеріям розумності та реальності.
Оцінюючи заявлену Акціонерним товариством «ДТЕК Дніпровські електромережі» суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн за критеріями реальності, необхідності, розумності, співмірності та пропорційності, колегія суддів виходить із таких обставин.
Так, згідно приписів сталої та послідовної судової практики, вирішуючи клопотання сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації.
Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.04.2021 у справі №905/716/20).
Тобто в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.
Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №903/390/18, від 21.01.2020 у справі №916/2982/16, від 07.07.2020 у справі №914/1002/19).
У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (частині п`ята статті 126 ГПК України).
Частиною шостою статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Згідно з частиною першою статті 169 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.
Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.
Аналогічну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.
Згідно з ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Велика Палата Верховного Суду вказує на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, як вже зазначено вище, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява №19336/04, § 268)).
Із урахуванням конкретних обставин, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; тривалість розгляду і складність справи тощо (постанова Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.02.2024 у справі №910/9714/22).
Верховний Суд у постанові Верховного Суду від 30.08.2023 у справі №911/3586/21 зазначає, що критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.
Дослідивши матеріали даної справи, судом встановлено, що у суді апеляційної інстанції правнича допомога виразилась у складенні двох відзивів на апеляційні скарги ТОВ «АСС» та участь в одному судовому засіданні. 
Між тим, на переконання колегії суддів, підготовка вказаних відзивів на рішення суду першої інстанції у даній справі не вимагала значного обсягу юридичної роботи, враховуючи, що основний її обсяг був виконаний адвокатом під час розгляду справи судом першої інстанції, а позиція сторін у процесі розгляду справи як у суді першої інстанції, так і у суді апеляційної інстанції не змінювалася. Відтак, сукупно витрачений адвокатом час на підготовку вказаних процесуальних документів у кількості п`яти годин не відповідає принципу розумності та не є співмірним з часом, необхідним для фактичного виконання даного завдання для кваліфікованого спеціаліста, яким є адвокат як професіонал в галузі права та обсягом наданої послуги. 
За правовою позицією Верховного Суду, наведеною у справах № 756/2114/17, №911/3386/17, підготовка справи в суді не вимагає великого обсягу юридичної й технічної роботи в разі незмінності правової позиції сторони у судах попередніх інстанцій, з огляду на що, не підтверджується наявність об`єктивної необхідності для адвокатів, які надавали правову допомогу учаснику процесу в судах попередніх інстанцій, вивчати додаткові джерела права.
Адвокат Мельник К.О. була представником позивача за первісним позовом на стадії розгляду справи у суді першої інстанцій, а отже, є обізнаною із обставинами справи та правовою позицією у спірних правовідносинах.
Колегія суддів зауважує, що витрати на правничу допомогу при перегляді судових рішень не можуть перевищувати такі витрати, понесені стороною при розгляді справи у суді першої інстанції.
Так, Верховний Суд у своїх постановах виснував, що у будь-якому випадку надання правової допомоги з приводу вирішення навіть певної (усієї) сукупності процесуальних питань у касаційному порядку не може бути об`єктивно оцінено у більшому розмірі, ніж надання первинної правничої допомоги, необхідної для звернення особи до суду з адміністративним позовом. Первинна - більш складна, об`ємна і потребує повного аналізу обставин справи та нормативно-правової бази. В свою чергу, процедурні питання є типовими, виконання, яких потребує більш технічного підходу та не залежить від ціни позову та/або професійного досвіду виконавця (постанова Верховного Суду від 07.02.2022 у справі №918/1045/20).
За правовою позицією Верховного Суду, наведеною у справах № 756/2114/17, №911/3386/17, підготовка справи в суді не вимагає великого обсягу юридичної й технічної роботи в разі незмінності правової позиції сторони у судах попередніх інстанцій, з огляду на що, не підтверджується наявність об`єктивної необхідності для адвокатів, які надавали правову допомогу учаснику процесу в судах попередніх інстанцій, вивчати додаткові джерела права.
Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши наведені у заяві позивача за первісним позовом про ухвалення додаткової постанови обставини, надані заявником докази в їх сукупності, а також заперечення відповідача, враховуючи загальні засади цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та реальності судових витрат, колегія суддів вважає, що заявлені товариством до стягнення витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 грн є завищеними у даному випадку. 
Разом з тим, підстави для відмови у задоволенні заяви АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» про ухвалення додаткового рішення у повному обсязі, як просив відповідач у клопотанні про зменшення на оплату правничої допомоги, відсутні.
Отже, оцінюючи обсяг наданої адвокатом під час апеляційного перегляду справи правничої допомоги та її вартість, з урахуванням законодавчих критеріїв визначення витрат на професійну правничу допомогу при їх розподілі, а також зважаючи на критерій розумного розміру, що застосовується Європейським судом з прав людини, суд приходить до висновку, що вартість наданої професійної правничої допомоги у цій справі не може бути покладена на відповідача за первісним позовом повністю, та з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також незмінності правової позиції сторін під час апеляційного перегляду справи, справедливою та співрозмірною є компенсація витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 7000,00 грн.
Решта заявленої Акціонерним товариством «ДТЕК Дніпровські електромережі» суми у розмірі 3000,00 грн не підлягає покладенню на Товариство з обмеженою відповідальністю «Аварійна сервісна служба», оскільки її необхідність, розумність та співмірність у контексті саме апеляційного перегляду цієї справи належними та достатніми доказами не доведена.
Враховуючи наведене, заява Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню: з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аварійна сервісна служба» на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн; у решті заявлених вимог про стягнення 3000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 244, 282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:

Заяву Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» про ухвалення додаткового рішення у справі №904/7302/25 задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аварійна сервісна служба» на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» витрати на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в сумі 7000,00 грн.
Видачу відповідного наказу, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарському суду Дніпропетровської області.
В задоволенні решти заяви відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок і строки оскарження передбачені ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст додаткової постанови складено 30.06.2026.

Головуючий суддя Г.В. Левшина 

Суддя Л.В. Андрейчук

Суддя Т.Ю. Демчина