ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

27 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/25043/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),
суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М., 
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.11.2025 року (головуючий суддя Прудник С.В.) 
в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 02.09.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, просив суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах і у пільгових розмірах за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, та відповідно до положень пункту “б” частини першої статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” з 02.03.2016 року.
Означені позовні вимоги вмотивовані протиправністю дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком.
17.10.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду залучено до участі у справі №160/25043/25 у якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.11.2025 року позов – задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення про відмову у призначенні пенсії №046850017536 від 24.04.2025 року Головного управління Пенсійного фонду у Волинській області.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.04.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової позиції, викладеної у цьому рішенні.
В задоволенні решти заявлених позовних вимог – відмовити.
Стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1211,20 грн.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач-2 (Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області) подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. Вказує, що згідно наданих до заяви документів, страховий стаж позивача становить 28 років 07 днів, стаж за Списком №2 складає 15 років. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи згідно довідки від 27 березня 2025 року № 02-09/23 з 02 жовтня 2006 року по 13 травня 2007 року, оскільки не зазначено, що атестація згідно наказу №21 від 14 травня 2007 року проводилася вперше, з 27 листопада 2022 року по 27 березня 2025 року, відсутні накази про проведення атестацій. До страхового стажу не зараховано періоди роботи з 06 червня 1994 року по 16 травня 1996 року, відсутня посада та підпис відповідальної особи на звільненні. Вважає, що дії Відповідача-2 щодо не призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з статтею 114 Закону №1058-IV не можна вважати неправомірними, оскільки пенсійний орган діяв виключно в межах, визначених нормами чинного законодавства. 
Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне. 
Судом першої інстанції встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся з заявою про призначення/перерахунком пенсії за віком на пільгових умовах згідно статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за Списком №2 до Головного управління пенсійного фонду в Дніпропетровській області.
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію – відділ призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, який уповноважений розглянути подану заяву ОСОБА_1 .
Розглянувши заяву та додані до неї документи, відділом призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області 24.04.2025 року прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії №046850017536 через відсутність необхідного страхового стажу.
Згідно рішення №046850017536 від 24.04.2025 року зазначено, що звернення гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 17.04.2025 року на призначення пенсії по віку відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” розглянуто. 
Встановлено: заявник працює. 
Відповідно до частими другої статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. 
Працівникам, які не мають такого стажу роботи з шкідливими й важкими умовами праці, але мають не менш як половину стажу на таких роботах, за наявності відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, зазначеного абзацом першим частини 1 статті 26 Закону, чоловікам на один рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи. 
Згідно з пунктом 20 цього Порядку, якщо в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути зазначено: 
періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професію або посаду; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування Списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видано таку довідку. 
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на територіях, зазначених в абзаці другому пункту 18 Порядку №637, стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. 
Згідно наданих до заяви документів про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637 (довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру), страховий стаж складає 28 років 07 днів, стаж за списком №2 складає 15 років. 
До страхового стажу не зараховано періоди роботи з 06.06.1994 по 16.05.1996, відсутня посада та підпис відповідальної особи на звільненні. 
До пільгового стажу не зараховано періоди роботи згідно довідки від 27.03.2025 № 02-09/23 з 02.10.2006 по 13.05,2007, оскільки не зазначено що атестація згідно наказу №21 від 14.05.2007 проводилася вперше, з 27.11.2022 по 27.03.2025, відсутні накази про проведення атестацій. 
Прийняте рішення: відмовити гр. ОСОБА_2 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку із відсутністю страхового стажу. 
Позивач вважає протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 24.04.2025 року №046850017536 про відмову у призначенні пенсії через відсутність необхідного страхового стажу.
Суд першої інстанції позов задовольнив частково.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи. 
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Згідно з офіційним тлумаченням положення статті 1 Конституції України, яке міститься в рішенні Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25 січня 2012 року, основними завданнями соціальної держави є створення умов для реалізації соціальних, культурних та економічних прав людини, сприяння самостійності і відповідальності кожної особи за свої дії, надання соціальної допомоги тим громадянам, які з незалежних від них обставин не можуть забезпечити достатній рівень життя для себе і своєї сім`ї.
Статтею 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Статтею 8 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, особливості призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV.
Згідно вимог пункту «б» ч. 1 ст. 13 Закону України « Про пенсійне забезпечення» право виходу на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним-Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, них не менше 10 років на зазначених роботах.
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що згідно довідки № 02-/11-25 від 27.03.2025 року позивач дійсно працює на посаді молодшого медичного брага (санітара) секційного залу (моргу) у відділенні інфекційної патології з 02.10.2006 року по теперішній час.
За період з 02.10.2006 року по 01.10.2024 року позивач не знаходився у відпустках: без збереження заробітної плати, в учбовій, по догляду за дитиною до 3-х та 6-ти років.
Відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікуванням осіб заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патологоанатомічних-реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу у подвійному розмірі для призначення пенсій.
Колегія суддів апеляційної інстанції бере також до уваги, що згідно довідки № 02-09/23 від 27.03.2025 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній позивач працює повний робочий день у КП «Дніпропетровське обласне патолого-анатомічне бюро» з 02.10.2006 року по теперішній час на посаді молодшого медичного брата (санітара) відділення інфекційної патології, робоче місце знаходиться в секційному залі моргу.
Робоче місце атестовано, згідно розділу 2 пункт XXIV Списку №2 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461 підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення.
Стаж роботи позивача в КП «з 02.10.2006 року по 05.10.2024 року - 18 років 0 місяців 3 дні.
Підстава:
1. Довідник кваліфікаційних характеристик професій та посад працівників (Охорона здоров`я) код 5132.
2. Розрахунково-платіжні відомості з нарахуванням та виплати заробітної плати.
3. Накази з атестації робочих місць №21 від 14.05.2007, №66 від 22.11.2012, №64 від 27.11.2017.
У довідці №02/10-25 від 27.03.2025 року зазначено, що згідно рішення Дніпропетровської обласної ради від 26.06.2001р. № 382-16/ХХІІІ «Про перейменування, внесення змін і доповнень, затвердження статутів та призначення керівників закладів, що належать до спільної власності територіальних громад області» Дніпропетровське обласне патологоанатомічне бюро було перейменоване в комунальний заклад «Дніпропетровське обласне патологоанатомічне бюро».
Згідно рішення Дніпропетровської обласної ради від 28.07.2022р. № 205-12/VIII відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» комунальний заклад «Дніпропетровське обласне патологоанатомічне бюро» перетворений в комунальне підприємство «Дніпропетровське обласне патолого - анатомічне бюро» Дніпропетровської обласної ради».
Наказом комунального закладу «Дніпропетровське обласне патологоанатомічне бюро» №21 від 14.05.2007 року «Про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення по списках № 1 та № 2, надання пільг та компенсацій", а також наказом № 66 від 22.11.2012 року:
1. Затверджено «Перелік робочих місць виробництв, робіт, професій та посад, працівникам яким підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за Списками №1 та №2 постанови Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36 розділ ХХІV за списком № 2» (додаток 1);
2. Забезпечено облік зайнятості працівників на робочих місцях, включених до «Переліку робочих місць виробництв, робіт, професій та посад, працівникам яким підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2» Постанови Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36, своєчасне оформлення та представлення необхідних документів в органи соціального забезпечення.
У додатку 1 до наказу № 21 від 14.05.2007 року зазначено, що така посада як «молодша медична сестра (брат) моргу відділення інфекційної патології відноситься до Переліку робочих місць виробництв, робіт, професій та посад, працівникам яких підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за Списками №1 та №2 постанови кабінету Міністрів України від 16 січня 2003р. № 36 Розділ XXIV за списком № 2.
Наказом комунального закладу «Дніпропетровське обласне патологоанатомічне бюро» № 64 від 27.11.2017 року:
1. Затверджено «Перелік робочих місць виробництв, робіт, професій та посад, працівникам яким підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 Постанови Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року №461» (додаток 1);
2. Забезпечено облік зайнятості працівників на робочих місцях, включених до «Переліку робочих місць виробництв, робіт, професій та посад, працівникам яким підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 Постанови Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року №461», своєчасне оформлення та представлення необхідних документів в органи соціального забезпечення.
Згідно протоколу №2 засідання комісії з атестації робочих місць від 28 листопада 2017 року було вирішено віднести робочі місця молодших медичних сестер (прибиральниць) у всіх відділеннях до місць, які надають право виходу на пенсію на пільгових умовах, згідно постанови Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 ( зі змінами) - СПИСОК 2.
У відповідності до карти умов праці № 16 робоче місце має в наявності 1 фактор З класу 3 ступеня (біологічний фактор - робота з трупами та трупним матеріалом оцінюються як ІІІ.З, незалежно від концентрації шкідливих речовин біологічного походження в повітрі робочої зони), 1 фактор 3 класу 2 ступеня т а 3 фактори 3 класу 1 ступеня шкідливості і небезпеки. За результатами показників факторів виробничого середовища, важкості і напруженості трудового процесу робоче місце слід вважати зі шкідливими і важкими умовами праці, що надає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах ґрунтується на неповному врахуванні поданих позивачем документів, зокрема не враховано періоди роботи, підтверджені довідкою від 27.03.2025 № 02-09/23, через відсутність наказів про проведення атестацій.
11.04.2025 року комунальне підприємство «Дніпропетровське обласне патолого-анатомічне бюро» надало матеріали атестації робочих місць для підтвердження шкідливих умов праці молодшого медичного брата відділення інфекційної патології, працюючого в секційному залі (морг) ОСОБА_1 , а саме:
- наказ від 27.11.2017 №64 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці окремих категорії працівників, пов`язаних з шкідливими умовами праці, для визначення їх права на надання пільг і компенсацій» надсилаємо довідки та завірені копії наказів про прийом та звільнення.
Протокол засідання комісії з атестації робочих місць № 2 від 28.11.2017 р.
Перелік робочих місць виробництв, професій і посад, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по списках 1 та 2.
Перелік робочих місць, професій і посад, робота яких надає право на отримання компенсації за роботу в шкідливих (особливих) умовах праці.
Карта умов праці та гігієнічна оцінка умов праці молодшого медичного персоналу.
Відповідно до ч. 2 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення у разі повної, часткової чи тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом».
Таке право конкретизується в ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка визначає, що пенсії за віком на пільгових а умовах призначаються працівникам, зайнятим на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за результатами атестації робочих місць, згідно зі списками, затвердженими Кабінетом Міністрів України».
Нормативна база для визначення конкретного права на пенсію включає п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робота у лепрозорних, протичумних, психіатричних, інфекційних установах охорони здоров`я, а також у патологоанатомічних відділеннях (у тому числі моргах), зараховується до стажу в подвійному розмірі.
Таким чином, законодавець надає чіткий механізм обрахування спеціального (пільгового) стажу для працівників охорони здоров`я, які виконують роботу у важких та шкідливих умовах.
Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» також визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
Пунктом 20 постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» передбачено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Таким чином, Пенсійний фонд зобов`язаний приймати такі уточнюючі довідки, якщо вони містять повну інформацію (період, посаду, умови праці) та походять від належного джерела.
Практика розгляду спорів, пов`язаних із призначенням пенсії за віком на пільгових умовах, свідчить про наявність сталої та системної правової позиції Верховного Суду, яка акцентує увагу на пріоритеті сутнісного підходу до оцінки доказів перед формальним. 
Такий підхід базується на засадах добросовісності та об`єктивності діяльності суб`єктів владних повноважень у сфері реалізації права на соціальне забезпечення, зокрема Пенсійного фонду України.
Ключовим, аспектом цих спорів є, питання допустимості й належності уточнюючих довідок як доказів спеціального трудового стажу. 
Верховний Суд неодноразово наголошував, що за відсутності повної інформації у трудовій книжці, такі довідки повинні визнаватися повноцінними доказами, якщо вони містять усі істотні відомості про характер, умови праці, зайнятість повний робочий день та відповідають вимогам чинного законодавства.
У постанові Верховного Суду від 11 листопада 2021 року у справі № 340/588/20 сформульовано однозначну позицію щодо цього питання: факт відсутності відповідного запису в трудовій книжці сам по собі не може бути правовою підставою для відмови в зарахуванні періоду роботи до спеціального стажу, якщо інші офіційні документи, зокрема уточнююча довідка підприємства або його правонаступника, підтверджують, що працівник був зайнятий у шкідливих умовах відповідно до Списку №2. 
Така довідка повинна оцінюватися не як допоміжний документ, а як повноцінне джерело інформації про характер виконуваної роботи. 
Ігнорування її змісту органом Пенсійного фонду свідчить про неналежне виконання публічно-правового обов`язку.
Аналогічну правову позицію продовжує Верховний ,Суді в постанові від 17 січня 2023 року у справі № 160/16932/20, у якій чітко вказано: 
уточнююча довідка, видана правонаступником підприємства, має юридичну силу, еквівалентну трудовій книжці, за умови, що вона містить детальну інформацію про період роботи, займану посаду, умови праці та зайнятість повний робочий день. 
У цьому випадку правове значення має не форма документа, а його зміст і достовірність джерела походження. 
Верховний Суд підкреслює, що правонаступництво підприємства не знижує довірчого статусу такого документа, а навпаки - розширює коло можливих доказів, якими працівник може підтвердити своє право на пільгу.
Важливе значення також має визначення Верховним Судом підходу до оцінки чинності атестації робочого місця як одного з ключових елементів у механізмі призначення пенсії на пільгових умовах. 
У постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 23 квітня 2020 року у справі № 826/14622/18 наголошено, що наявність чинної атестації робочого місця на момент звернення за пенсією є достатньою підставою для зарахування відповідного періоду до пільгового стажу. 
Вказане тлумачення ґрунтується на меті самої процедури атестації - встановити фактичні умови праці працівника. 
З огляду на це, момент проведення першої чи попередньої атестації не має вирішального значення для визначення права на пенсію, якщо чинна атестація підтверджує шкідливість умов праці.
Аналіз зазначеного дає підстави для висновку, що Пенсійний орган не мав правових підстав для відмови позивачу у зарахуванні пільгового стажу на підставі уточнюючих довідок та чинної атестації. 
Ігнорування змісту таких документів, а також відмова в призначенні пенсії при наявності всіх визначених законодавством умов, є порушенням публічно-правового обов`язку суб`єкта владних повноважень, що свідчить про протиправність оскаржуваного рішення.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії №046850017536 від 24.04.2025 року Головного управління Пенсійного фонду у Волинській області.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що позовна вимога щодо визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком не підлягає до задоволення, оскільки саме Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії №046850017536 від 24.04.2025 року за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 17.04.2025 року.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що ефективним способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправним та скасування рішення відповідача-2 від 24.04.2025 року №046850017536 про відмову у призначенні позивачу пенсії.
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області повторно розглянути заяву позивача від 17.04.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової позиції, викладеної у цьому рішенні (що є ефективним способом захисту прав позивача).
Виходячи з того, що в частині відмови у задоволенні позову рішення суду першої інстанції не оскаржувалося, то в цій частині апеляційний перегляд не здійснювався.
Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що при повторному розгляді заяви позивача про призначення пенсії, суб`єкт владних повноважень не може покладатися на свої висновки, які були спростовані судом в ході розгляду справи.
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову.
Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи відповідача-2 спростовуються доводами, викладеними позивачем та нормами законодавства, що регулює дані правовідносини. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.
Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області – залишити без задоволення. 
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.11.2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 27.04.2026 та в силу ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова 

суддя Л.А. Божко 

суддя О.М. Лукманова