ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/19408/23 Головуючий у 1-й інстанції: Дудін С.О.
Суддя-доповідач: Черпак Ю.К.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2026 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Черпака Ю.К.,
суддів Кобаля М.І., Штульман І.В.,  

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року, прийняту в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження без повідомлення та виклику сторін, якою відмовлено у встановленні судового контролю у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними бездіяльності та дій, зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
У червні 2023 року ОСОБА_1 (далі - позивач/апелянт/ ОСОБА_1 ) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач/ГУ ПФУ в м. Києві) про:
- визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФУ в м. Києві щодо невиконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 вересня 2019 року у справі № 640/20777/18;
- зобов`язання ГУ ПФУ в м. Києві виконати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 вересня 2019 року у справі № 640/20777/18 шляхом обчислення ОСОБА_1 пенсії у розмірі 90 % сум грошового забезпечення з 01 січня 2022 року, з урахуванням проведених виплат;
- зобов`язання ГУ ПФУ в м. Києві виплачувати ОСОБА_1 пенсію у розмірі 90 % грошового забезпечення, з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, починаючи з 01 січня 2022 року;
- визнання протиправними дій ГУ ПФУ в м. Києві, вчинені на обмеження ОСОБА_1 пенсії максимальним розміром в десять прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність;
- зобов`язання ГУ ПФУ в м. Києві здійснити перерахунок, провести розрахунок заборгованості та виплату заборгованості з пенсії з 01 січня 2022 року в розмірі, розрахованому відповідно до довідки від 04 серпня 2020 року № 21/3/2-9/878-476, виданої Фінансово-економічним управлінням Служби безпеки України та з врахуванням встановлених законодавство України надбавок без обмеження максимальним розміром пенсії;
- зобов`язання ГУ ПФУ в м. Києві виплачувати ОСОБА_1 пенсію без обмеження максимального розміру пенсії в десять прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. 
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 29 березня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в м. Києві щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 90 % до 70 % сум грошового забезпечення та застосування обмеження пенсії максимальним розміром при проведенні перерахунку та виплати пенсії з 01 квітня 2019 року на підставі довідки Фінансово-економічного управління Служби безпеки України від 04 серпня 2020 року № 21/3/2-9/878-476.
Зобов`язано ГУ ПФУ в м. Києві провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01 квітня 2019 року у розмірі 90 % грошового забезпечення, зазначеного в довідці Фінансово-економічного управління Служби безпеки України від 04 серпня 2020 року № 21/3/2-9/878-476, без обмеження максимальним розміром та з урахуванням проведених раніше виплат.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 147, 20 грн за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - ГУ ПФУ в м. Києві.
09 серпня 2024 року ОСОБА_1 до суду першої інстанції подано заяву, в якій виклав прохання в порядку статті 382 КАС України встановити судовий контроль за виконанням рішення суду у справі № 320/19408/23 від 29 березня 2024 року шляхом зобов`язань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві подати звіт про виконання цього рішення в частині нарахування та виплати пенсії з дати набрання судовим рішенням законної сили. В обґрунтування заяви зазначив, що після набрання рішенням суду законної сили ГУ ПФУ в м. Києві відмовилося від належного виконання судового рішення, у зв`язку з чим він був змушений звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання. Пенсійним органом проведено перерахунок пенсії на виконання рішення суду, однак фактичний розмір виплачуваної пенсії є меншим від визначеного за результатами такого перерахунку через застосування обмеження максимальним розміром пенсії. Такі дії суперечать змісту рішення суду, яким було зобов`язано здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром. У межах виконавчого провадження державним виконавцем вживалися заходи примусового виконання рішення, зокрема накладалися штрафи на боржника та його посадових осіб, попереджено про кримінальну відповідальність за невиконання судового рішення, однак відповідач продовжував стверджувати про повне виконання рішення суду. Судовим рішенням у справі № 320/19408/23 вже було встановлено систематичне невиконання ГУ ПФУ в м. Києві судових рішень щодо перерахунку його пенсії, а тому вважав наявними підстави для застосування механізму судового контролю з метою забезпечення належного та повного виконання рішення суду.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2024 року зобов`язано ГУ ПФУ в м. Києві протягом 10 календарних днів з моменту отримання копії цієї ухвали подати суду звіт про виконання судового рішення у цій справі та призначено судове засідання по розгляду звіту на 01 жовтня 2024 року о 13 год. 00 хв.
01 листопада 2024 року ОСОБА_1 подав додаткову заяву, в якій зазначив, що після судового засідання 29 жовтня 2024 року вважає за необхідне надати додаткові пояснення щодо виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 березня 2024 року у справі № 320/19408/23. При виконанні судового рішення ГУ ПФУ в м. Києві зобов`язане включити до складу його пенсії індексацію пенсійних виплат за 2022, 2023 та 2024 роки, оскільки такі підвищення передбачені законодавством та фактично були нараховані пенсійним органом під час проведення перерахунку. На підтвердження цього він посилався на листи ГУ ПФУ, матеріали пенсійної справи та відомості, надані у межах виконавчого провадження, згідно з якими розмір його пенсії після врахування індексації та інших доплат становив 37 374, 98 грн. Фактично йому виплачується пенсія у меншому розмірі - 30 014, 89 грн, оскільки пенсійним органом застосовано обмеження максимальним розміром пенсії. Таке обмеження є протиправним та суперечить рішенню суду від 29 березня 2024 року, яким ГУ ПФУ було зобов`язано здійснити перерахунок і виплату пенсії без обмеження максимальним розміром. У зв`язку з цим заявник посилався на рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року щодо неконституційності відповідних обмежень, а також на судові рішення у справах щодо оскарження положень постанов Кабінету Міністрів України, які передбачали застосування максимального розміру пенсії під час проведення індексації. Зміст його первинних позовних вимог та рішення суду охоплював обов`язок відповідача виплачувати пенсію з урахуванням усіх передбачених законом підвищень та індексацій, а тому виплата пенсії без урахування повного розміру таких сум не може вважатися належним виконанням судового рішення. Заявник також вказував, що керівництво ГУ ПФУ в м. Києві тривалий час не забезпечує повного виконання рішення суду, надає державним органам та суду недостовірну інформацію про стан його виконання, у зв`язку з чим просив суд врахувати наведені обставини при вирішенні поданої ним заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року прийнято звіт ГУ ПФУ у м. Києві від 12 грудня 2024 року № 2600-0804-8/237275 про виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 березня 2024 року у справі № 320/19408/23.
Судом встановлено, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 29 березня 2024 року ГУ ПФУ в м. Києві було зобов`язано провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року у розмірі 90 % грошового забезпечення, зазначеного у довідці СБУ, без обмеження максимальним розміром та з урахуванням раніше проведених виплат. За результатами здійснення судового контролю відповідач подав звіт, в якому повідомив про виконання судового рішення шляхом проведення відповідного перерахунку пенсії, встановлення її розміру у сумі 30 014, 89 грн, виплати різниці пенсії за період з 01 липня 2024 року по 31 жовтня 2024 року, а також нарахування заборгованості, яка підлягає виплаті в межах бюджетних асигнувань. Під час розгляду питання про прийняття звіту позивач не заперечував факт проведення перерахунку пенсії та нарахування заборгованості за рішенням суду, а його доводи щодо невиконання рішення зводилися виключно до того, що фактична виплата пенсії здійснюється у меншому розмірі порівняно із сумою 37 374,98 грн, визначеною у матеріалах пенсійної справи. Водночас суд установив, що зазначена сума складається не лише з основного розміру пенсії, а й включає індексацію пенсії за 2022, 2023 та 2024 роки, які були нараховані, але не виплачувалися. При цьому, питання виплати індексації пенсії відповідно до постанов Кабінету Міністрів України № 118 від 16 лютого 2022 року, № 168 від 24 лютого 2023 року та № 185 від 23 лютого 2024 року не було предметом розгляду справи № 320/19408/23 та не охоплювалося предметом позову. При ухваленні рішення від 29 березня 2024 року не надавалась оцінка правомірності дій відповідача щодо невиплати індексації пенсії з посиланням на положення зазначених постанов Кабінету Міністрів України, а тому спір щодо права позивача на отримання такої індексації має вирішуватися в межах окремого позовного провадження. Рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 березня 2024 року у справі № 320/19408/23 виконано відповідачем у повному обсязі в межах тих вимог, які були предметом судового розгляду, а доводи позивача фактично стосуються нових правовідносин щодо виплати індексації пенсії, які не були предметом вирішення у цій справі. У зв`язку з цим суд прийняв звіт ГУ ПФУ в м. Києві від 12 грудня 2024 року № 2600-0804-8/237275 про виконання судового рішення.
Також ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зміну способу і порядку виконання рішення суду.
Не погоджуючись із ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року, якою прийнято звіт ГУ ПФУ у м. Києві від 12 грудня 2024 року № 2600-0804-8/237275 про виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 березня 2024 року у справі №320/19408/23, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду. Зазначив, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про виконання відповідачем судового рішення, оскільки ГУ ПФУ у м. Києві продовжує виплачувати йому пенсію у розмірі 30 230, 89 грн замість фактично нарахованого розміру 37 374, 98 грн. Різниця між нарахованою та виплачуваною сумою складається із сум індексації пенсії за 2022, 2023 та 2024 роки, які були нараховані пенсійним органом, однак не виплачуються, що свідчить про продовження обмеження пенсії максимальним розміром всупереч рішенню суду. У матеріалах пенсійної справи та у листах ГУ ПФУ міститься інформація про проведення індексації його пенсії та включення відповідних сум до загального розміру пенсії, а тому висновок суду про те, що пенсія виплачується без обмеження максимальним розміром, є необґрунтованим. Суд першої інстанції безпідставно ототожнив основний розмір пенсії із загальним розміром пенсійної виплати та не врахував, що обмеження застосовується саме до суми пенсії з урахуванням індексації та інших доплат. Рішенням від 29 березня 2024 року зобов`язано здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження максимальним розміром, а тому виплата пенсії без урахування нарахованих сум індексації не може вважатися належним виконанням цього рішення. Індексація є складовою пенсійної виплати, а не окремим видом пенсійного забезпечення, тому питання її виплати охоплюється предметом виконання рішення суду та не потребує звернення з окремим позовом. Під час розгляду справи по суті предметом спору було саме обмеження пенсії максимальним розміром, а суд у рішенні від 29 березня 2024 року визнав такі дії відповідача протиправними. У зв`язку з цим помилковим є висновок суду першої інстанції про те, що питання виплати індексації пенсії не охоплювалося предметом розгляду справи. На підтвердження своїх доводів скаржник посилався на рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 щодо неконституційності обмеження максимального розміру військових пенсій та на судову практику щодо неправомірності застосування такого обмеження. Заходи примусового виконання рішення суду, які здійснювалися органом державної виконавчої служби, не призвели до фактичного виконання рішення в повному обсязі, а тому саме встановлення судового контролю залишається єдиним ефективним механізмом захисту його права на отримання пенсії у належному розмірі. У зв`язку з цим він вважав, що суд першої інстанції безпідставно прийняв звіт відповідача про виконання рішення суду та передчасно припинив здійснення судового контролю.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року - без змін.
Після надходження заяви ОСОБА_1 від 07 травня 2026 року було встановлено, що суд апеляційної інстанції помилково перевірив законність та обґрунтованість іншої ухвали від 16 грудня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні заяви відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зміну способу і порядку виконання судового рішення, яке ніким не оскаржувалось.
Отже, апеляційна скарга ОСОБА_1 залишилась невирішеною, а оскаржувана ним ухвала суду - без апеляційного перегляду.
Для усунення вказаного недоліку та як вирішення заяви про роз`яснення судового рішення суд апеляційної інстанції здійснює апеляційний перегляд ухвали Київського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року щодо встановлення судового контролю за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .
Відповідно до частин другої, третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Статтею 382 КАС України встановлено правила і порядок щодо розгляду і прийняття звіту про виконання судового рішення.
Відповідно до частини першої-другої статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
З матеріалів справи слідує, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 29 березня 2024 року зобов`язано ГУ ПФУ в м. Києві провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01 квітня 2019 року у розмірі 90 % грошового забезпечення, зазначеного в довідці фінансово-економічного управління Служби безпеки України від 04 серпня 2020 року № 21/3/2-9/878-476, без обмеження максимальним розміром та з урахуванням проведених раніше виплат.
ГУ ПФУ в м. Києві у звіті від 12 грудня 2024 року № 2600-0804-8/237275 про виконання судового рішення зазначило про виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 березня 2024 року, оскільки позивачу здійснено перерахунок пенсії з 01 квітня 2019 року у розмірі 90 % грошового забезпечення, зазначеного у довідці фінансово-економічного управління Служби безпеки України від 04 серпня 2020 року № 21/3/2-9/878-476, без обмеження максимальним розміром та з урахуванням раніше проведених виплат.
З 01 квітня 2019 року розмір пенсії ОСОБА_1 становить 30 014, 89 грн.
Відповідач зазначив, що виплата заборгованості позивачу за рішенням за період з 01 квітня 2019 року по 30 червня 2024 року у сумі 705 918, 07 грн буде здійснена в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету.
В жовтні 2024 року відповідачем переглянуто виконання судового рішення, а саме: встановлено пенсію без обмеження максимальним розміром, з урахуванням підвищення учасника бойових дій, починаючи з 01 липня 2019 року.
Різницю в пенсії за період з 01 липня 2024 року по 31 жовтня 2024 року у сумі 764, 00 грн виплачено у листопаді 2024 року.
Відповідач зазначив, що виплата заборгованості позивачу за рішенням за період з 01 квітня 2019 року по 30 червня 2024 року у сумі 6 047, 75 грн буде здійснена в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету.
Позивач фактично не погоджується з виплатою йому пенсії у розмірі 30 230, 89 грн, оскільки повна сума пенсії повинна становити - 37 374, 98 грн та вважає, що в даному випадку пенсійним органом застосовано обмеження щодо розміру пенсії у десять прожиткових мінімумів.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік» установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, - 2 361 грн.
З огляду на вищевказані норми чинного законодавства, максимальний розмір пенсії станом на 01 січня 2024 року становив 23 610, 00 грн (2 361, 00 грн х 10).
Отже, виходячи з розміру пенсії позивача - 30 014, 89 грн, правильним є висновок суду першої інстанції про те, що її виплата здійснюється без обмеження десятьма прожитковими мінімумами.
Щодо суми 37 374, 98 грн, яка вказана у розрахунку як підсумок пенсії станом на 09 грудня 2024 року, суд зазначає, що до вказаної суми, окрім основного розміру пенсії (30 230, 89 грн), включено індексацію пенсії за 2022 рік - 4 144, 09 грн, індексацію пенсії за 2023 рік - 1 500, 00 грн та індексацію пенсії за 2024 рік - 1 500,00 грн, які були нараховані, але не виплачені.
Зі змісту рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 березня 2024 року вбачається, що судом надавалась оцінка правомірності дій відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії позивача з 90 % до 70 % сум грошового забезпечення та застосування обмеження максимальним розміром під час проведення перерахунку пенсії на підставі довідки Служби безпеки України від 04 серпня 2020 року № 21/3/2-9/878-476. Водночас питання правомірності невиплати індексації пенсії з посиланням на положення постанов Кабінету Міністрів України № 118, № 168 та № 185 судом не досліджувалося, правова оцінка таким діям відповідача не надавалася, а відповідні вимоги не входили до предмета заявленого позову.
Тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що питання виплати позивачу сум індексації пенсії, нарахованих відповідно до постанов Кабінету Міністрів України № 118 від 16 лютого 2022 року, № 168 від 24 лютого 2023 року та № 185 від 23 лютого 2024 року, не було предметом судового розгляду у справі № 320/19408/23. 
При цьому судове рішення від 29 березня 2024 року підлягає виконанню саме у тому обсязі та у спосіб, які визначені його резолютивною частиною. У межах процедури контролю за виконанням судового рішення суд не вправі доповнювати зміст уже ухваленого рішення новими обов`язками для відповідача або поширювати його дію на правовідносини, які не були предметом судового розгляду та щодо яких судом не формулювалися відповідні висновки.
За таких обставин доводи апелянта фактично зводяться до необхідності надання оцінки новим правовідносинам, які виникли у зв`язку із нарахуванням та виплатою індексації пенсії, що виходить за межі предмета спору та не може бути вирішене в межах здійснення судового контролю за виконанням рішення суду. 
Колегія суддів наголошує, що процедура судового контролю, передбачена статтею 382 КАС України, не може підміняти собою розгляд нового публічно-правового спору між сторонами. Під час вирішення питання про прийняття звіту суд перевіряє виключно факт та повноту виконання рішення у межах встановлених ним обов`язків, а не здійснює повторний розгляд справи чи вирішення інших вимог, які не були предметом первісного судового розгляду. Встановлення обставин щодо правомірності чи неправомірності невиплати позивачу сум індексації пенсії потребує самостійної правової оцінки дій відповідача та виходить за межі повноважень суду під час здійснення контролю за виконанням судового рішення.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що апелянт фактично не заперечує проведення відповідачем перерахунку пенсії у розмірі 90 відсотків грошового забезпечення та незастосування до такого розміру пенсії обмеження максимальним розміром. Незгода позивача стосується виключно невиплати сум індексації пенсії, що підтверджує відсутність спору щодо виконання відповідачем безпосередньо тих обов`язків, які були покладені на нього рішенням Київського окружного адміністративного суду від 29 березня 2024 року.
Відтак суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що питання реалізації права позивача на отримання індексації пенсії підлягає вирішенню шляхом звернення до суду з окремим позовом, тоді як рішення від 29 березня 2024 року в частині спірних правовідносин, які були предметом його розгляду, відповідачем виконано, що обґрунтовано стало підставою для прийняття звіту про його виконання.
Тому згідно із статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати ухвалення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Черпак Ю.К.

Судді: Кобаль М.І.

Штульман І.В.