ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1643/26 Справа № 176/1924/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Крамар О. М. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Агєєва О.В.,
суддів: Гапонова А.В., Халаджи О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників, цивільну справу №176/1924/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 — адвоката Лапшина Володимира Валентиновича на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2025 року, ухвалене у складі судді Крамар О.М., -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» посилається на те, що 24 січня 2022 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №74436999.
14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №11 від 27 жовтня 2023 року до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 15251,28 грн.
Крім того, 21 грудня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2717421. 11 серпня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №11082023, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 11 серпня 2023 року до договору факторингу №11082023 від 11 серпня 2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 18211,97 грн.
23 грудня 2021 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2889000835/759593. 12 серпня 2022 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №12082022, у відповідності до умов якого ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №12082022 від 12 серпня 2022 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 9300 грн.
07 грудня 2021 року між ТОВ «Селфі кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №142649. 08 січня 2024 року між ТОВ «Селфі кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №08012024, у відповідності до умов якого ТОВ «Селфі кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Селфі кредит» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 08 січня 2024 року до Договору факторингу №08012024 від 08 січня 2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 6769,66 грн.
Зазначає, що на день подання позовної заяви відповідач ухиляється від взятих на себе кредитних зобов`язань.
У зв`язку із чим просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість:
- за договором позики №74436999 від 24 січня 2022 року у розмірі 15251,28 грн., з яких 8700 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6551,28 грн. - сума заборгованості за відсотками;
- за кредитним договором №2717421 від 21 грудня 2021 року у розмірі 18211,97 грн., з яких: 3999,99 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 14211,98 грн. - сума заборгованості за відсотками;
- за кредитним договором №2889000835/759593 від 23 грудня 2021 року у розмірі 9300 грн., з яких: 4000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 5300 грн. - сума заборгованості за відсотками;
за кредитним договором №№142649 від 07 грудня 2021 року у розмірі 6469,66 грн., з яких: 4074,10 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 2395,56 грн. - сума заборгованості за відсотками.
Загальна сума заборгованості становить 49232,91 грн.

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2025 року позов ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» суму заборгованості: за договором позики № 74436999 в розмірі 15251,28 грн., з яких: 8700 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 6551,28 грн. – сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 2717421 в розмірі 18211,97 грн., з яких: 3999,99 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 14211,98 грн. – сума заборгованості за процентами; за кредитним договором № 2889000835/759593 в розмірі 9300 грн., з яких: 4000 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 5300 грн. – сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 142649 в розмірі 6469,66 грн., з яких: 4074,10 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 2395,56 грн. – сума заборгованості за процентами. Всього стягнуто заборгованості за договорами у загальному розмірі: 49232,91 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» судовий збір у сумі 3028 грн.

Не погодившись з зазначеним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - адвокат Лапшин В.В. подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що оскаржене рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду, які мають значення для вірного вирішення справи, не відповідають дійсним обставинам справи.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що на час укладення договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину, предмет не індивідуалізовано належним чином. Інформація про ОСОБА_1 , як боржника, надана у витягах з реєстру боржників №11 від 27 жовтня 2023 року ТОВ «ФК «ЄАПБ», тобто більше ніж через два роки після укладення договору факторингу. Отже, між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» на час укладення договору факторингу 14 червня 2021 року не були погоджені його істотні умови в частині обсягу вимог, що перейшли до нового кредитора, і вочевидь, договором не могли бути охоплені зобов`язання відповідача, які виникли після укладення цього договору.
Таким чином, ТОВ «ФК «ЄАПБ» є неналежним позивачем, оскільки не має права вимагати від Відповідача сплати заборгованості за кредитним договором №74436999 укладеного 21 грудня 2022 року між ним та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів».
Також, позивач не надав суду доказів переходу прав вимоги за плату за зобов`язаннями за договором факторингу №14/6/21 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ЄАПБ», що передбачено п.1.1. Договору, а тем більш по кредитному договору №74436999 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 .
Звертає увагу, з виписки за 21 грудня 2021 року вбачається, що на рахунок відповідача зарахована сума у розмірі 4000.00 грн., при цьому, призначення платежу вказано – «Зарахування переказу». Але відсутня інформація хто є платником цих коштів і на підставі чого. Тобто дана інформація жодним чином не підтверджує факт перерахування відповідачу кредитних коштів ТОВ «Лінеура Україна» на підставі кредитного договору №2717421 від 21 грудня 2021 року. Навіть інформаційна довідка від ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 29 лютого 2024 року не підтверджує факт перерахування саме кредитних коштів відповідачу, оскільки призначення платежу вказано «Зарахування 4000 грн. на карту НОМЕР_1 ». Але те що ці кошти були зараховані саме позивачем і на підставі кредитного договору зазначена довідка не містить.
Тобто матеріали справи не містять та позивачем не надано суду доказів на підтвердження дійсного зарахування ТОВ «Лінеура Україна» саме кредитних коштів на банківські рахунки відповідача за договорами позики №2717421 від 21 грудня 2021 року.
Оскільки таких доказів не має, то нарахування відсотків як і їх стягнення не можливе. Вважає, що підлягає стягненню лише тіло кредиту, а саме 3044.79 грн., оскільки як вбачається з розрахунку заборгованості відповідачем було сплачено 955.21 грн.
Що стосується позовних вимог по кредитному договору №2889000835/759593, то згідно виписки наданої банком вбачається, що 23 грудня 2021 року на рахунок який належать відповідачу було зараховано 4000 грн., призначення платежу «Viplata zaima EVROGROSHI». Але з такої інформації не можна прийти до висновків, що саме ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» на виконання кредитного договору №2889000835/759593 від 23 грудня 2021 року зі своїх рахунків здійснила переказ кредитних коштів на рахунки відповідача.
Така ж ситуація і по кредитному договору №142649 укладеного 07 грудня 2021 року, відсутні первині бухгалтерські документи, які могли підтвердити факт передачі саме кредитних коштів від ТОВ «Селфі» до відповідача, а відповідно наявності заборгованості за кредитним договором, а також обґрунтування цієї заборгованості.
З банківської виписки вбачається, що на картку № НОМЕР_2 зараховані кошти у розмірі 11000 грн. з призначенням платежу «Зарахування переказу», але хто перерахував, на підставі чого залишилось невідомим. І інформаційна довідка від ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 22 лютого 2025 року жодним чином не спростовує наявні розбіжності. Тобто доказів надання саме кредиту матеріали справи не містять і оскільки відповідач вже сплатив 12853,68 грн., то відповідно він вже не винен ТОВ «Селфі».
Позивач не надав суду виписки з рахунків самих кредиторів, які могли підтвердити виконання останніми умов кредитних договорів і зарахування саме кредитних коштів на рахунок відповідача, що дає підстави стверджувати, що між сторонами не склались кредитні відносини.
У зв`язку з чим просив рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення, в задоволені позову відмовити.

Позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ», скориставшись своїм правом, через представника, подав відзив, в якому вважає, що рішення суду законне та обґрунтоване, в процесі розгляду цивільної справи суд першої інстанції не припустився порушень норм ні матеріального, ні процесуального права, тому апеляційна скарга є безпідставною, необґрунтованою.
Зазначає, жодних заперечень з приводу того, що апелянт не погодився з умовами та правилами надання кредиту під час укладення та підписання вищезазначених договорів апелянтом висловлено не було. Обставини укладення вказаних договорів апелянт не спростував належними та допустимими доказами. Апелянт був належним чином ознайомлений з умовами вищевказаних договорів.
При цьому вказані договори та їхні умови в судовому порядку не оскаржувались, не визнавалися недійсними, а тому є такими, що відповідають волевиявленню сторін.
Вказані кредитні договори підписані електронними підписами, використання яких не можливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету
Стверджує, що посилання на те, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не надано суду доказів отримання кредитних коштів від первісних кредиторів є помилковими та безпідставними, оскільки спростовується наданою інформацію стосовно рахунків ОСОБА_1 в банку станом на 07 грудня 2021 року були відкриті наступні карткові рахунки: НОМЕР_2 .
На ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 (IBAN НОМЕР_4 ).
Згідно виписки по рахунку НОМЕР_2 , НОМЕР_3 за 07 грудня 2021 року, 21 грудня 2021 року, 23 грудня 2021 року, 24 січня 2022 року, вона має зарахування на суму 11000 грн., 4000 грн., 4000 грн., 8700 грн.
Згідно виписки за договором №б/№ за період 07 грудня 2021 року – 07 грудня 2021 року на карту № НОМЕР_2 , яка емітована на ім`я ОСОБА_1 , зараховано 11000 грн.
Згідно виписки за договором №б/№ за період 21 грудня 2021 року – 21 грудня 2021 року на карту № НОМЕР_2 , яка емітована на ім`я ОСОБА_1 , зараховано 4000 грн.
Згідно виписки за договором №б/№ за період 24 січня 2022 року – 24 січня 2022 року на карту № НОМЕР_3 , яка емітована на ім`я ОСОБА_1 , зараховано 8700 грн.
Згідно виписці за договором №б/№ за період 23 грудня 2021 року – 23 грудня 2021 року на карту № НОМЕР_2 , яка емітована на ім`я ОСОБА_1 , зараховано 4000 грн.
Таким чином, надана інформація АТ КБ «Приватбанк» підтверджує отримання апелянтом коштів згідно умов укладених кредитних договорів.
Також звертає увагу, що у розрахунках, що долучені до матеріалів справи, міститься інформація щодо проведення апелянтом оплат за кредитними договорами, які зараховано на погашення заборгованості за тілом кредиту та відсотками, відповідно до умов кредитних договорів.
Сплата Відповідачем коштів у рахунок погашення кредитної заборгованості на рахунок первісного кредитора, є беззаперечним підтвердженням укладення кредитного договору, погодження з його умовами та отримання коштів.
У зв`язку з чим просив рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2025 року залишити без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч.3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону.

Судом встановлено, що 24 січня 2022 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №74436999.
Відповідно до п.2.1 вказаного договору сума кредиту становить 8700 грн.
Кредит надається строком на 64 дні (п.2.2 договору про споживчий кредит №74436999) з 24 січня 2022 року, термін повернення кредиту та процентів за користування кредитом 28 березня 2022 року, денна процентна ставка 2,7 % (п.2.3 договору про споживчий кредит №2789459).
Факт перерахування кредитних коштів підтверджується випискою по рахунку Приватбанку.
14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №11 від 27 жовтня 2023 року до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 15251,28 грн.

Крім того, 21 грудня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2717421.
Відповідно до п.1.2 вказаного договору сума кредиту становить 4000 грн.
Пунктом 1.3 передбачено, строк кредиту — 360 днів.
Відповідно до п.1.4 договору — стандартна процентна ставка — 1,99%, знижена процентна ставка — 0,8%.
Факт перерахування кредитних коштів підтверджується випискою по рахунку Приватбанку.
11 серпня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №11082023, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 11 серпня 2023 року до договору факторингу №11082023 від 11 серпня 2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 18211,97 грн.

23 грудня 2021 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2889000835/759593.
Відповідно до п.1.1 вказаного договору сума кредиту становить 4000 грн.
Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 21 січня 2022 року.
За користування кредитом клієнт сплачує товариству 456,25% річних від суми кредиту в розрахунку 1,25% (процентів) на добу. Процентна ставка фіксована (п.1.3 договору).
Факт перерахування кредитних коштів підтверджується випискою по рахунку Приватбанку.
12 серпня 2022 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №12082022, у відповідності до умов якого ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №12082022 від 12 серпня 2022 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 9300 грн.

07 грудня 2021 року між ТОВ «Селфі кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №142649.
Відповідно до п.1.3 вказаного договору сума кредиту становить 12222,22 грн.
Строк кредиту 12 тижнів.
Процентна ставка — фіксована. Стандартна процентна ставка — 10% за день (3650%) від початкової суми кредиту та застосовується за перший день користування кредитом (включно); 0,70 % в день (255,50%) від початкової суми кредиту та застосовується з другого дня користування кредитом.
Факт перерахування кредитних коштів підтверджується випискою по рахунку Приватбанку.
08 січня 2024 року між ТОВ «Селфі кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №08012024, у відповідності до умов якого ТОВ «Селфі кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Селфі кредит» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 08 січня 2024 року до Договору факторингу №08012024 від 08 січня 2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 6769,66 грн.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ», суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договорів позики, які оформлені сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідачем не виконувались умови кредитних договорів, тому з з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ`суму заборгованості: за договором позики № 74436999 в розмірі 15251,28 грн.; за кредитним договором № 2717421 в розмірі 18211,97 грн.; за кредитним договором № 2889000835/759593 в розмірі 9300 грн.; за кредитним договором № 142649 в розмірі 6469,66 грн. Всього стягнуто заборгованості за договорами у загальному розмірі: 49232,91 грн.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 14211,98 грн. за кредитним договором №2717421 від 21 грудня 2021 року, з огляду на наступне.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).
Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Положеннями ст.ст.1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Встановлено, 24 січня 2022 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №74436999.
Факт перерахування кредитних коштів підтверджується випискою АТ КБ «Приватбанк» по рахунку ОСОБА_1 за карткою № НОМЕР_3 , на яку 24 січня 2022 року зараховано 8700 грн.
14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Відповідно до Реєстру боржників №11 від 27 жовтня 2023 року до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 15251,28 грн., з яких 8700 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6551,28 грн. - сума заборгованості за відсотками.
Згідно з п.1.1. договору факторингу, згідно умов цього договору фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб – боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту.
Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах Боржників, які формуються згідно Додатку №1 є невід`ємною частиною договору.
Згідно з п.1.2. перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників – підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

Верховним Судом у постанові від 07 січня 2026 року у справі № 727/2790/25 викладено висновок, що: «договір факторингу, порівняно з іншими договорами, притаманна можливість здійснювати відступлення як наявної, так і майбутньої грошової вимоги. Інші договори, включаючи загальний договір відступлення права вимоги (цесії), розраховані на відступлення лише наявних вимог. Така конструкція ґрунтується на юридичній фікції щодо майбутньої заборгованості, де майбутнє право вважається таким, що переходить до нового кредитора з моменту укладення договору про цесію.
Таким чином, для цілей відступлення права вимоги за майбутньою вимогою враховуються характеристики вже наявної вимоги. Визначеність переданого права вимоги стосовно його змісту, обсягу та особи боржника має бути встановлена не в момент укладання правочину про цесію, а в момент виникнення права вимоги;
ЦК України не має жодних імперативних вимог щодо способів ідентифікації права вимоги в правочині про його відступлення або майбутнє відступлення новому кредитору. Сторони можуть обрати будь-які засоби або ознаки, що дозволять визначити підстави виникнення вимоги, її характер, обсяг, зміст тощо. До дійсних належать такі права вимоги, які юридично існують, виникнуть в майбутньому, або права по зобов`язаннях, за якими не настав строк виконання. Причому поняття дійсних вимог є ширшим, ніж наявних або існуючих, оскільки дійсними можуть бути не тільки зобов`язальні вимоги, що існують у цей час, а й ті, що виникнуть у майбутньому.
Водночас наявна вимога - це право грошової вимоги, строк платежу за якою настав, або право грошової вимоги, можливість здійснення якої залежить від настання певної умови чи спливу строку платежу (так звана недозріла вимога).
Майбутня вимога - це право грошової вимоги, що виникне в майбутньому, тобто яка з`явиться з тих чи інших договорів, що будуть укладені між клієнтом і боржником після договору факторингу».

Враховуючи викладене, позивач набув право вимоги до відповідача за договором позики №74436999 від 24 січня 2022 року на підставі договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року.

23 грудня 2021 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2889000835/759593.
Факт перерахування кредитних коштів підтверджується випискою АТ КБ «Приватбанк» по рахунку ОСОБА_1 за карткою № НОМЕР_2 , на яку 23 грудня 2021 року зараховано 4000 грн.
12 серпня 2022 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №12082022, у відповідності до умов якого ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №12082022 від 12 серпня 2022 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 9300 грн., з яких: 4000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 5300 грн. - сума заборгованості за відсотками.
07 грудня 2021 року між ТОВ «Селфі кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №142649.
Факт перерахування кредитних коштів підтверджується випискою АТ КБ «Приватбанк» по рахунку ОСОБА_1 за карткою № НОМЕР_2 , на яку 07 грудня 2021 року зараховано 11000 грн.

08 січня 2024 року між ТОВ «Селфі кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №08012024, у відповідності до умов якого ТОВ «Селфі кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Селфі кредит» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Відповідно до Реєстру боржників від 08 січня 2024 року до Договору факторингу №08012024 від 08 січня 2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 6769,66 грн., з яких: 4074,10 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 2395,56 грн. - сума заборгованості за відсотками.

21 грудня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2717421.
Факт перерахування кредитних коштів підтверджується випискою АТ КБ «Приватбанк» по рахунку ОСОБА_1 за карткою № НОМЕР_2 , на яку 21 грудня 2021 року зараховано 4000 грн.
11 серпня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №11082023, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Відповідно до Реєстру боржників від 11 серпня 2023 року до договору факторингу №11082023 від 11 серпня 2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 18211,97 грн., з яких: 3999,99 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 14211,98 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Щодо стягнення з відповідача заборгованості за відсотками у розмірі 14211,98 грн. за кредитним договором №2717421 від 21 грудня 2021 року, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Слід звернути увагу, що відповідач, як пересічний споживач кредитних послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не зміг ефективно здійснити свої права бути поінформованим про дійсні умови кредитування ТОВ «Лінеура Україна», які викладені в декількох значних за об`ємом документах, які не містять прозорості та зрозумілості, зокрема щодо дійсного періоду та розміру нарахувань за кредитом. А тому на думку суду, укладення ОСОБА_1 договору перетворюється на непомірний тягар для відповідача, як споживача та джерело отримання невиправданих прибутків кредитором.
Таким чином, колегія суддів вважає, вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищені, не відповідає передбаченим у частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.
Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання проценти перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.
Позивач, як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи з порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги діючого законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не міг оцінити належно.
Крім того, з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України, участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем непропорційно великих відсотків за прострочення повернення кредиту.
Це узгоджується з положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 09 квітня 1985року № 39/248 «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», в якій зазначено наступне: визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах.
У наведених Керівних принципах для захисту інтересів споживачів визначено, що споживачі мають бути захищені від таких зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав у контрактах та незаконні умови кредитування продавцями.
Пунктами 1.2 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09 квітня 1985року № 39/248, Хартією захисту споживачів, схваленою Резолюцією Консультативної ради Європи від 17 травня 1973року № 543, Директивою 2005/29/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 11 травня 2005року (пункти 9, 13, 14 преамбули), Директивою 2008/48/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 23 квітня 2008 року про кредитні угоди для споживачів передбачається, що надання товарів чи послуг, у тому числі у фінансовій галузі, не має здійснюватися за допомогою прямого чи опосередкованого обману споживача, а відповідні права споживачів регламентуються як на доконтрактній стадії, так і на стадії виконання кредитної угоди.
Директива 2005/29/ЄС Європейського Парламенту та Ради Європи від 11 травня 2005року розділяє комерційну діяльність, що вводить в оману на дію і бездіяльність та застосовується до правовідносин до і після укладення угоди, фінансові послуги через їх складність та властиві їм серйозні ризики потребують встановлення детальних вимог, включаючи позитивні зобов`язання торговця. Оманливі види торговельної практики утримують споживача від поміркованого і таким чином ефективного вибору.
Відповідно до положень Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09 квітня 1985 року №39/248 споживачі мають бути захищені від таких зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав у контрактах та незаконні умови кредитування продавцями.
Межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (абз.3 пп.3.2 п.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011року № 15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг).
Умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Виконання державою конституційно-правового обов`язку щодо захисту прав споживачів вимагає від неї спеціального законодавчого врегулювання питань, пов`язаних із забезпеченням дії зазначених принципів у відносинах споживчого кредитування, зокрема щодо встановлення справедливого розміру неустойки за прострочення виконання грошових зобов`язань позичальниками – фізичними особами.
Такого правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19 (провадження № 61-1602св20).

Також, відповідно до постанови Великої палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18, якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення.
Відповідно до пункту 8.38 зазначеної постанови з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика палата Верховного Суду дійшла до висновку, що виходячи з принципі розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити загальний розмір як неустойки, штрафу так і процентів річних як відповідальності за прострочення грошового зобов`язання.
Отже, положення кредитного договору щодо різних відсоткових ставок не відповідають загальним засадам цивільного законодавства про договір щодо справедливості, добросовісності, розумності його умов.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про зменшення розміру відсотків за користування кредитом з 14211,98 грн. до 4000 грн. (пропорційно розміру отриманого кредиту).

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, та зміну рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача відсотків за кредитним договором №2717421 від 21 грудня 2021 року, зменшивши їх розмір з 14211,98 грн. до 4000 грн., в частині стягнення заборгованості за договорами у загальному розмірі, зменшивши суму заборгованості з 49232,91 до 39020,93 грн. та в частині судових витрат.

Відповідно пунктів 3 та 4 частина 1 статі 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В іншій частині ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає вимогам ст.263 ЦПК України.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Лапшина Володимира Валентиновича - задовольнити частково.
Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2025 року у справі №176/1924/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - змінити в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відсотків за кредитним договором №2717421 від 21 грудня 2021 року, зменшивши їх розмір з 14211,98 грн. до 4000 грн., в частині стягнення заборгованості за договорами у загальному розмірі, зменшивши суму заборгованості з 49232,91 до 39020,93 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у сумі 2399,93 грн.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ЄДРПОУ 35625014) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 753,61 грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 травня 2026 року.

Судді: