Справа №351/384/26 
Номер провадження №2/351/757/26 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2026 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі: 
головуючого судді Калиновського М.М.,
за участі секретаря - Равлюк М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до Заболотівської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області, про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до Заболотівської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно.
В обґрунтування позовних вимог вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , після смерті якої залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з приналежними до нього будівлями і спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 . Спадкоємцем майна ОСОБА_2 був її син ОСОБА_3 , який автоматично прийняв спадщину, оскільки був зареєстрований і проживав з померлою за однією адресою.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер брат позивачки ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина на вищевказаний житловий будинок з приналежними до нього будівлями і спорудами та єдиною спадкоємицею вказаного майна є ОСОБА_1 .
З метою оформлення спадщини після смерті брата ОСОБА_3 , позивач звернулася до Приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено, оскільки будинок відноситься до колгоспного двору і спадкодавцем за життя не було виділено у натурі частку із майна, що є у спільній сумісній власності та не було поділено за домовленістю, а також не було визначено частку співвласника.
З таких підстав виникла необхідність звернутись до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.
Представник позивача, адвокат Курко В.М. подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності ОСОБА_1 , позовні вимоги підтримали у повному обсязі.
Відповідач, представник Заболотівської селищної ради у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника селищної ради, рішення винести на розсуд суду.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.
Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження НОМЕР_1 , ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батьками останньої записані: батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_2 .
Згідно копії свідоцтва про народження НОМЕР_2 , ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 . Батьками останнього записані: батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_2 .
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 14.03.1990 року. Прізвище після реєтрації шлюбу: ОСОБА_6 .
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 .
Відповідно до довідки №3 виданої Заболотівською селищною радою від 07.01.2026р. вбачається, що станом на 15.04.1991р. в господарстві (колгоспний двір) за адресою: АДРЕСА_1 проживали ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Згідно копії Свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок слідує, що в цілому житловий будинок з принадлежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_2 .
Технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 виготовлений 22.02.2025р.
Згідно виписки з архівних інвентаризаційних та реєстраційних матеріалів, право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 згідно архівних даних в Коломийського міжрайонного бюро технічної інвентаризації станом на 31.12.2012р. зареєстровано в реєстровій книзі №1.
Постановою Приватного нотаріусаКоломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області від 15.01.2026р., ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки будинок відноситься до колгоспного двору і спадкодавцем за життя не було виділено у натурі частку із майна, що є у спільній сумісній власності та не було поділено за домовленістю, а також не було визначено частку співвласника.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз`яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ Про власність вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.
За наведених обставин, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні на підставі вищевказаних доказів встановлено, що єдиним спадкоємцем спірного майна є позивачка, яка має намір прийняти спадщину, а тому на підставі вищенаведеного, суд вважає, що ОСОБА_1 набула право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .
На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1218, 1233, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 259,263-265 ЦПК України, суд ,-
В И Р І Ш И В:
Позов задоволити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП: НОМЕР_6 в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з приналежними до нього будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Михайло КАЛИНОВСЬКИЙ