Справа № 645/1350/26 
Провадження № 3/645/433/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2026 року м. Харків
Суддя Немишлянського районного суду міста Харкова Шевченко Г.С.,
за участю секретаря судових засідань – Пастушенко К.Р.,
особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності – адвоката Бондаренка О.С.,
розглянувши матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який місце роботи не повідомив, одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 591582 від 14.02.2026 року, 14.02.2026 о 23:10 год. водій ОСОБА_1 за адресою: м. Харків, вул.Амосова, 40, керував автомобілем Mitsubishi Pajero Sport, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Водій на місці зупинки відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager Alkotest 6820, також відмовився від проходження медичного огляду у медичному закладі КНП ХОР ОКНЛ за адресою: м.Харків, вул.Ахієзерів,18А у лікаря-нарколога.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, посилався на те, що не керував автомобілем 14.02.2026, а лише сів у нього, бо боліли ноги, алкоголь не вживав. Вважає, що поліцейські його спровокували, щоб він сів за кермо і переставив автомобіль. Ключі від автомобіля були у власника – ОСОБА_2 , який перебуваючи на задньому сидінні, передав їх ОСОБА_1 , а той, у свою чергу, переставив автомобіль. Після чого поліцейські з порушенням процедури неправомірно склали відносно нього протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 не відмовлявся проходити огляд, а просто мовчав. Окрім того, він думав, що поліцейські покличуть свідків. Пояснив, що не знає закон. Також ОСОБА_1 зазначив, що є особою з інвалідністю ІІ групи, на підтвердження чого надав копію посвідчення, та просив закрити провадження відносно нього ч.1 ст.130 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності – адвокат Бондаренко О.С. у судовому засіданні просив закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 ч.1 ст.130 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування зазначив, що авто не рухалось, ОСОБА_1 знаходився у ньому з метою перепочинку. Співробітники поліції, мабуть вирішили, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки у нього була хитка ходьба, бо він є особою з інвалідністю, а також, може почули запах алкоголю, бо в автомобілі сиділи люди, які вживали алкоголь, тому вирішили його спровокувати та наполягали на тому, щоб він переставив автомобіль. Тобто, з боку працівників Національної поліції України відбулися провокаційні дії, які штучно створили умови для формального вчинення ОСОБА_1 дій, що підпадають під ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КК України. Окрім цього, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, мовчав бо перебував у шоковому стані. Також, не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі. 
Допитаний за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_3 повідомив, що  знайомий з ОСОБА_1 понад 10 років. ОСОБА_1 має інвалідність, у нього часто болять ноги. 14.02.2026 свідок бачився з ОСОБА_1 . Вони з ним зустрілися увечері, коли йшли до магазину.  ОСОБА_3 відзначав свято з друзями ( ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ).  ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 вживали алкоголь, ОСОБА_1 не пив. У нього боліли ноги і тоді він (свідок), ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пішли та сіли у авто  ОСОБА_3 - Mitsubishi Pajero Sport, д.н.з. НОМЕР_2 . Ключі від авто були у  ОСОБА_3 , він сидів на задньому сидінні, двигун не заводили. Підійшли поліцейські, сказали, що машину неправильно припарковано, ОСОБА_1 її перепаркував. Потім поліцейські під`їхали знову.  ОСОБА_3 не знає чи склали вони протокол. 
Допитана за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_8 повідомила, що 14.02.2026 вони з ОСОБА_3 зустріли ОСОБА_1 ввечері, коли гуляли з ОСОБА_9 . Ще був ОСОБА_5 , якого свідок не знає. Зустріли ОСОБА_1 , коли йшли за алколгольними напоями. ОСОБА_1 не вживав алкоголь, бо в нього проблеми зі здоров`ям. Потім вони сіли в машину. Свідок сиділа спереду на пасажирському сидінні, як сиділи інші не пам`ятає. Потім під`їхали працівники поліції. ОСОБА_10 в машині був не увімкнений. Поліція попросила перепаркувати автомобіль. Хто переставив автомобіль на стоянку, вона не пам`ятає. Потім приїхала поліція знову, почались розмови. ОСОБА_1 сидів на задньому сидінні автомобіля. Свідок не розмовляла з поліцією. Спілкувались чоловіки біля машини.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 
За положеннями ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За невиконання вимог п. 2.5 ПДР передбачена відповідальність статтею 130 КУпАП за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015№ 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та оформлення результатів такого огляду визначено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року (Інструкція).
Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно п. 4 розділу І Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:
- наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);
- звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;
- сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;
- почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Згідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Із аналізу наведених доказів та норм законодавства слід зробити висновок, що водій транспортного засобу має право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, про що складається відповідний протокол про адміністративне правопорушення. 
Оскільки поліцейським було виявлено у ОСОБА_1 запах алкоголю з порожнини рота, поведінку, що не відповідає обстановці, порушення мови, тобто встановлено ознаки алкогольного сп`яніння, а тому відповідно до вимог п. 2.5 ПДР ОСОБА_1 на вимогу поліцейського повинен був пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
На місці зупинки працівником поліції було складено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Судом не встановлено порушень працівниками поліції при огляді на стан алкогольного сп`яніння вимог ст. 266 КУпАП, а також Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому вищевказане направлення є дійсними та береться судом до уваги.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
З дослідженого у судовому засіданні відеозапису, долученого до матеріалів справи, встановлено, що працівниками поліції було виявлено автомобіль марки Mitsubishi Pajero Sport, д.н.з. НОМЕР_2 , який стояв на зупинці громадського транспорту. На вимогу працівників поліції щодо припинення правопорушення водій ОСОБА_1 переставив автомобіль. Після чого останній відмовлявся надати співробітнику поліції документи, що посвідчують його особу та паво керування транспортним засобом. Під час спілкування працівником поліції було виявлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я, однак останній відмовився.
Події даного адміністративного правопорушення відбулися в результаті порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 .
Обставини, які повідомили свідки в судовому засіданні щодо відсутності факту вживання ОСОБА_1 алкоголя 14.02.2026 не стосуються обставин, що встановлюються судом у цьому випадку, оскільки протокол за ч.1 ст.130 КУпАП було складено саме за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. При цьому свідок ОСОБА_3 однозначно підтвердив у своїх показаннях факт керування ОСОБА_1 автомобілем Mitsubishi Pajero Sport, д.н.з. НОМЕР_2 , у вечірній час 14.02.2026.
Доводи сторони захисту про провокацію працівниками поліції спростовуються оглянутим відеозаписом в судовому засіданні та даними рапорту інспектора УПП в Х/о ДПП Д.Охріменка від 15.02.2026, з якого вбачається, що автомобіль Mitsubishi Pajero Sport, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 здійснив зупинку на зупинці громадського транспорту та на законну вимогу працівників поліції щодо припинення правопорушення водій ОСОБА_1 його переставив. Протиправних дій, допущених працівниками поліції при складенні протоколу ЕПР 1 № 591582 від 14.02.2026 з досліджених доказів судом не вбачається.
Поряд з цим, належить взяти до уваги те, що відповідно до ст. 267 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.
Однак, матеріали справи не містять даних про те, що дії службової особи, яка складала протокол та фіксувала правопорушення, в порядку передбаченому чинним законодавством були оскаржені в порядку ст. 267 КУпАП. Отже, твердження захисника, щодо неправомірності дій працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності та є суб`єктивними, оскільки незаконність їх дій не встановлена будь-якими судовим рішенням або висновком компетентного органу.
Щодо доводів захисника про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд на стан сп`яніння, а мовчав, бо перебував у шоці. 
Причини, з яких ОСОБА_1 відмовився виконувати вимогу поліцейського щодо проходження огляду на стан сп`яніння, правового значення для розгляду цієї справи не мають, оскільки, відповідно до пункту 2.5 ПДР України та абзацу 3 частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух», він був зобов`язаний виконати таку вимогу працівника поліції незалежно від його згоди чи не згоди з діями поліції. При цьому, з оглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, поводився зухвало, виражався нецензурно, без поваги до працівників поліції, законні вимоги яких не виконував та ігнорував. ОСОБА_1 працівниками поліції 3 рази було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер, потім 2 рази було запропоновано проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі КНП ХОР ОКНЛ за адресою: м.Харків, вул.Ахієзерів,18А у лікаря-нарколога. Така тривала пасивна поведінка ОСОБА_1 , на переконання суду, не свідчить про дотримання ним п. 2.5 Правил дорожнього руху чи про порушення поліцейськими порядку виявлення у водія транспортного засобу ознак наркотичного сп`яніння згідно зі ст. 266 КУпАП та Інструкцією.
Посилання ОСОБА_1 на незнання законів, не є підставою для звільнення його від юридичної відповідальності (ст. 68 Конституції України).
Суд враховує, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів безумовні додаткові обов`язки пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку огляд для визначення стану сп`яніння.
Ознаки алкогольного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, викладені поліцейськими у протоколі про адміністративне правопорушення та направленні на огляд з метою виявлення стану сп`яніння.
Суд зважає на те, що підставою для висунення вимоги ОСОБА_1 про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані алкогольного сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи, передбачених п. 4 розділу І Інструкції, ознак алкогольного сп`яніння.
Відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративне правопорушення.
За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.
Щодо зазначення у протоколі дати скоєння адміністративного правопорушення 14.01.2026 року, то суд вбачає в даті технічну помилку, яка не є суттєвим порушенням, оскільки з матеріалів справи, показів свідків та пояснень самого ОСОБА_1 , вбачається, що події відбувалися саме 14.02.2026 р.
Зміст відеозапису, долученого до матеріалів справи, є логічним, послідовним, а тому суд вважає, що зафіксована на відеозаписі інформація є достатньою та об`єктивно підтверджує обставини, що мають значення для справи та узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами.
Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена та підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 591582 від 14.02.2026, до складення якого свідки не залучалися, велася безперервна відеофіксація; відеозаписом нагрудних камер поліцейських; направленням на огляд від 14.02.2026; рапортом інспектора УПП в Х/о ДПП.
За обліковими даними ІПНП ОСОБА_1 отримав посвідчення водія НОМЕР_3 , що підтверджується довідкою за підписом інспектора ВАП Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Бурикіної В.
Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (стаття 23 КУпАП).
Згідно вимог ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини.
Відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП обставин, що пом`якшують чи обтяжують адміністративну відповідальність, під час судового розгляду не встановлено.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для ОСОБА_1 є адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП.
Згідно положенням статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Відповідно до статті 5 Закону України "Про судовий збір", ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору, як особа з інвалідністю ІІ групи.
Керуючись ст.ст. 24, 33-35, 40-1, ч. 1 ст. 130, п. 4 ч. 1 ст. 213, ст.ст. 221, 256, 268, 283-285 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про накладення штрафу.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Немишлянський районний суд міста Харкова протягом десяти днів з моменту її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення 10-ти денного строку на її оскарження, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців. 
Повний текст постанови виготовлено 29.05.2026 р.

Суддя       Г. С. Шевченко