ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

20 травня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/7520/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),
суддів: Малиш Н.І., Кругового О.О., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2025 р. (суддя Сіпака А.В) в адміністративній справі №280/7520/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом, в якому просила:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо обчислення їй пенсії за віком, без застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2022, 2023, 2024 роки;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити їй пенсію за віком, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2022, 2023, 2024 роки з 23 червня 2025р.
В обгрунтування позовних вимог вказано, що з 2010 року ОСОБА_1 отримувала пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", а у 2025 році вперше звернулася за призначенням пенсії за віком на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яку їй протиправно розраховано, без застосування показника середньої заробітної плати за 2022, 2023, 2024 роки.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2025 р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Судом:
- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо застосування з 23 червня 2025 р. при обчисленні ОСОБА_1 пенсії за віком показника середньої заробітної плати (доходу), з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015, 2016 роки;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 з 23 червня 2025 р. із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за 2022, 2023, 
2024 роки, та здійснити виплату перерахованої пенсії, із урахуванням проведених виплат.
В задоволені решти позовних вимог відмовлено. 
У поданій апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що позивачці вже була призначена пенсія за вислугу років з 26 серпня 2010 р., у зв`язку із чим, відсутні підстави для застосування нового показника заробітної плати при переведенні її на пенсію за віком з 23 червня 2025 р.
В письмовому відзиві на апеляційну скаргу позивачка просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
Відзив обгрунтовує тим, що за сформованою правовою позицією Верховного Суду, у разі призначення особі пенсії за віком згідно з положеннями Закону №1058-IV після того, як вона вже отримувала пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 1788-XII, такий перехід не може вважатися "переведенням на інший вид пенсії" в розумінні частини третьої статті 45 Закону № 1058-IV, а це є призначенням нового виду пенсії, тому має застосовуватися показник середньої заробітної плати за останні три роки перед зверненням. 
Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до положень статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі.
ОСОБА_1 з 26 серпня 2010 р. отримувала пенсію за вислугу років відповідно до ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення". На підставі заяви, відповідачем з 23 червня 2025 р. переведено позивачку з пенсії за вислугу років на пенсію за віком згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із застосуванням середньої заробітної плати за 2014-2016 роки.
Не погоджуючись із розрахунком пенсії за віком, без застосування показника заробітної плати за 2022 - 2024 роки, ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що первинно позивачці було призначено пенсію за вислугу років згідно Закону №1788-XII, а за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, позивачка звернулася у 2025 році вперше, тому застосуванню при її розрахунку підлягав саме показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2022 -2024 роки.
Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.
Щодо доводів апеляційної скарги відповідача про відсутність підстав для здійснення позивачці розрахунку пенсії за віком, із урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2022 - 2024 роки, слід зазначити наступне.
Частиною 1 статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
За приписами частини 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Частиною 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Статтею 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не передбачено такого виду пенсії, як пенсія за вислугу років. Разом з тим, частина 3 статті 45 зазначеного Закону регламентує порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший.
Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 31 жовтня 2018 р. у справі №876/5312/17 вказано, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно частини 3 статті 45 даного Закону.
Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що позивачка з 2010 року отримувала пенсію за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення», а пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" вперше почала отримувати у 2025 році, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що при її розрахунку, застосуванню підлягав саме показник середньої заробітної плати за три попередні календарні роки (2022 - 2024).
Оскільки доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, відсутні підстави для скасування ухваленого ним рішення, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2025 р. в адміністративній справі №280/7520/25 - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили 20 травня 2026 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий - суддя А.В. Шлай 

суддя Н.І. Малиш 

суддя О.О. Круговий