УКРАЇНА
Справа № 196/125/26 
№ провадження 2/196/332/2026 
Р І Ш Е Н Н Я 
(заочне)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2026 року с-ще Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Бабічевої Л.П.,
за участю секретаря судового засідання Кузнецової Г.С.,

учасники справи:
позивач Акціонерне товариство "Таскомбанк",
відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Царичанка Дніпропетровської області у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Таскомбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ "Таскомбанк"звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 03.03.2024 р. між АТ «ТАСКОМБАНК» і відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №6960, відповідно до якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався в порядку та на умовах визначених договором повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом у строки та на умовах, що передбачені графіком платежів.
Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту, відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором не виконав, внаслідок чого станом на 30.09.2025 р. загальна заборгованість за кредитним договором №6960 становить 36 588.23 грн., та складається із: строкової заборгованості по основному боргу - 4 766.43 грн., простроченої заборгованості по основному боргу 2 233.57 грн., строкової заборгованості по процентах 820.65 грн., простроченої заборгованості по процентах 28 767.58 грн.
З урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просить стягнути зі ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №6960 від 03.03.2024 р. у розмірі 38 205.17 грн., з яких: 7000 грн. заборгованість по тілу кредиту, 31 205.17 грн. - заборгованість по відсоткам, судовий збір (а.с.152-158).
Ухвалою судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 01.04.2026 р. було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.129).
Представник позивача Акціонерного товариства "Таскомбанк" Рудницький Ю.І. в судове засідання не з`явився, в поданій через систему "Електронний суд" заяві просив розглянути справу без участі представника, проти заочного рішення не заперечує (а.с.135).
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, про місце, день та час слухання справи відповідач був повідомлений належним чином згідно з порядком, встановленим ст.128 ЦПК України (а.с. 133-134, 159-160, 168-169). Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, відзив на позов не подав, а тому суд відповідно до ст.280 ЦПК України за наявності згоди позивача розглядає справу при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
22 травня 2026 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав.
Так, судом встановлено, що 03.03.2024 р. між АТ "Таскомбанк" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №6960 (а.с.10-14).
Сума кредиту 7000 грн. (п.2.2 Договору).
Пільгова процентна ставка становить 290% річних від суми кредиту, що застосовується в період строку кредиту, зазначеного в п.2.4 Договору, звичайна процентна ставка 0,81% на день від суми простроченого кредиту, що застосовується в період прострочення та нараховується як плата за кредит (п.2.3 Договору).
Строк кредиту 24 місяці з кінцевим терміном повернення 03.03.2026 р. (п.2.4 Договору).
Кошти кредиту надаються Банком у безготівковій формі шляхом їх перерахування протягом 3 робочих днів з моменту укладання цієї угоди у розмірі 7000 грн. на поточний рахунок клієнта НОМЕР_1 (п.3.1 Договору).
Вказана угода укладена в електронній формі (п.8.1 Договору).
Договір підписано відповідачем електронним підписом, що перевіряється за допомогою електронного ключа клієнта.
З виписки по особовим рахункам кредитного договору №6960 за період з 03.03.2024 р. по 30.09.2025 р. вбачається, що на рахунок відповідача  зараховано кошти 03.03.2024 р. кошти в розмірі 7000 грн., призначення: надання кредиту згідно договору №6969 від 03.03.2024 р. (а.с.28-111).
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №6960 від 03.03.2024 р., заборгованість відповідача станом на 30.09.2025 р. становить 38 205.17 грн., з яких: 7000 грн. заборгованість по тілу кредиту, 31 205.17 грн. - заборгованість по відсоткам (а.с.112).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За положеннями ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно із ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Крім того, суд зазначає, що за п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
На підставі абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Таким чином, кредитний договір №6960 від 03.03.2024 р. був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, чим підтверджено укладання між сторонами такого договору, оскільки без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт позивача за допомогою логіну та пароля договір між сторонами не був би укладений, тому сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочинів.
Отже, існують підстави вважати, що сторонами належно обумовлено умови користування позиченими коштами та позичальнику належним чином повідомлено про умови позики.
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до приписів ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до приписів ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
У зв`язку із тим, що отримання у кредит грошових коштів відповідачем підтверджено належними доказами по справі, і у такого учасника справи в силу укладених договорів виникло зобов`язання повернути такі кошти у розмірах та у строки, зазначені у кредитних договорах, та сплачувати відсотки за користування кредитом, а у випадку порушення договірних зобов`язань в частині своєчасного повернення кредитних коштів також сплачувати відповідні штрафні санкції, які прямо передбачені наявними умовами договорів.
Враховуючи наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд вважає доведеним обставину порушення відповідачем умов договору в частині своєчасного повернення суми отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлені в договорі терміни.
У свою чергу, відповідач будь-яких доказів на спростовування розрахунку заборгованості здійснених позивачем, суду не надав.
Таким чином, за вищевказаних обставин та вимог матеріального закону суд доходить висновку, що між сторонами по справі укладений кредитний договір №6960 від 03.03.2024 р., за умовами якого відповідач зобов`язався прийняти грошові кошти, та повернути їх у визначений договором строк, а також сплатити відповідні проценти у погодженому сторонами розмірі за користування такими кредитними коштами. Доказів повернення вказаних грошових сум позичальнику у вигляді тілу кредиту або відсотків матеріали справи не містять.
У зв`язку із чим, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентами.
Щодо вирішення питання про стягнення судових витрат, суд зазначає наступне.
Позивачем надана платіжна інструкція № 2255375300 від 19.01.2026 р. про сплату судового збору у розмірі 2662.40 грн. (а.с.1).
Згідно зі ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тож слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати в сумі 2662.40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76, 81, 89, 141, 223, 247, 263, 264, 265, 279, 280, 282, 284 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК»  до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- задовольнити повністю.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» заборгованість за кредитним договором №6960 від 03.03.2024 р. в розмірі 38 205.17 грн., витрати по сплатісудового збору в розмірі 2 662.40 грн., а всього 40867.57 грн. (сорок тисяч вісімсот шістдесят сім грн. 57 коп.)
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ТАСКОМБАНК», місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд.30, код ЄДРПОУ 09806443.
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя      Л.П. Бабічева