ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
06.07.2026	Справа № 910/5076/26	
Господарський суд міста Києва у складі судді Спичака О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1; ідентифікаційний код: 42399676)
до Комунального закладу професійної (професійно-технічної) освіти «Київський професійний технологічний коледж» (01013, м. Київ, вул. Деревообробна, буд. 3; ідентифікаційний код: 02544388)
про стягнення 2607,45 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
30.04.2026 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» з вимогами до Комунального закладу професійної (професійно-технічної) освіти «Київський професійний технологічний коледж» про стягнення 2607,45 грн, з яких 2540,83 грн основного боргу, 60,56 грн пені та 6,06 грн 3% річних.
Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що відповідач не у повному обсязі оплатив вартість спожитого природного газу у листопаді-грудні 2025 року, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у сумі 2540,83 грн. Крім того, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 60,56 грн пені та 6,06 грн 3% річних.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.05.2026 відкрито провадження у справі №910/5076/26, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (без проведення судового засідання), встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.
25.05.2026 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач визнав позов.
У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:
05.11.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (постачальник) та Комунальним закладом професійної (професійно-технічної) освіти «Київський професійний технологічний коледж» (споживачу) укладено Договір постачання природного газу №25-11129/25-БО-Т (шляхом подання Заяви приєднання до договору постачання природного газу від 28.10.2025), відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується поставити Споживачеві, який є бюджетною установою/організацією відповідно до Бюджетного кодексу України, закладом охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо), закладом охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо), природний газ за ДК 021:2015 код 09120000-6 «Газове паливо» (природний газ) (далі також - газ), а Споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього Договору.
Відповідно до п. 1.2 Договору постачання природного газу №25-11129/25-БО-Т від 05.11.2025 природний газ, шо постачається за цим Договором, використовується Споживачем для власних потреб.
Згідно з п. 2.1 Договору постачання природного газу №25-11129/25-БО-Т від 05.11.2025 Постачальник передає Споживачу на умовах цього Договору замовлений Споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період, зазначений Споживачем у Заяві, але не раніше ніж з дати набрання чинності цим Договором відповідно до пункту 13.1 Договору, в кількості та відповідно до розрахункових періодів та розподілу, що зазначені Споживачем у Заяві, за умови акцепту Постачальником Заяви в порядку, передбаченому пунктом 1.7 цього Договору.
У будь-якому разі обсяг, визначений в акті приймання-передачі природного газу, оформленому з боку Постачальника відповідно до пункту 3.5 цього Договору, вважається фактично спожитим за цим Договором обсягом природного газу. Для підтвердження (у разі такої потреби) обсягу фактично переданого газу у відповідному розрахунковому періоді (розрахункових періодах) Постачальник на письмове звернення Споживача надає у термін до 30-ти (тридцяти) днів акт звірки, в якому зазначаються обсяги газу відповідно до інформації про фактично поставлений Споживачу обсяг газу згідно з даними Інформаційної платформи Оператора ГТС (п. 2.6 Договору постачання природного газу №25-11129/25-БО-Т від 05.11.2025).
Відповідно до п. 3.1 Договору постачання природного газу №25-11129/25-БО-Т від 05.11.2025 Постачальник передає Споживачу в загальному потоці природний газ у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи. Право власності на природний газ переходить від Постачальника до Споживача в момент передачі природного газу. Після переходу права власності на природний газ Споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.
Згідно з п. 3.5 Договору постачання природного газу №25-11129/25-БО-Т від 05.11.2025 приймання-передача газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу за формою згідно з Додатком № 3 до Договору, що є невід`ємною частиною цього Договору.
Згідно з п. 3.5.1 Договору постачання природного газу №25-11129/25-БО-Т від 05.11.2025 Споживач зобов`язується надати Постачальнику не пізніше 5-го (п`ятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, завірену належним чином копію відповідного акта надання послуг з розподілу/транспортування газу за такий період, що складений між Оператором(ами) ГРМ та/або Оператором ГТС та Споживачем, на підставі даних комерційного вузла обліку Споживача, відповідно до вимог Кодексу ГТС/Кодексу ГРМ.
У випадку не підписання Споживачем акта до 15-го (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від Споживача відповідно до підпункту 3.5.1 цього пункту, та даними щодо остаточної алокації відборів Споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність Споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 цього Договору (п. 3.5.4 Договору постачання природного газу №25-11129/25-БО-Т від 05.11.2025).
Відповідно до п. 4.1 Договору постачання природного газу №25-11129/25-БО-Т від 05.11.2025 ціна на природний газ, який постачається за цим Договором, встановлюється наступним чином: Ціна природного газу за 1 000 куб. м газу без ПДВ - 13658,33 грн, крім того ПДВ за ставкою 20%, крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 501,97 грн без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді, - 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом - 552,167 грн, крім того ПДВ 20% - 110,433, всього з ПДВ - 662,60 грн за 1000 куб. м. Всього ціна газу за 1000 куб. м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, за цим Договором становить 17052,60 грн.
Згідно з п. 4.3 Договору постачання природного газу №25-11129/25-БО-Т від 05.11.2025 загальна фактична вартість цього Договору дорівнює вартості фактично спожитого за цим Договором природного газу та визначається як добуток фактично використаного (переданого, спожитого) за цим Договором обсягу газу та ціни газу за 1000 куб. м з ПДВ. з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед.
Цей Договір набирає чинності з дати, зазначеної в письмовій Згоді на приєднання до Договору постачання природного газу Постачальника, надісланої Споживачу відповідно до пункту 1.7 Договору, та діє до дати, зазначеної у цій Згоді на приєднання до Договору постачання природного газу включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання. Припинення Договору можливе за взаємною згодою Сторін в порядку, передбаченому чинним законодавством України. Постачання природного газу Споживачу згідно з цим Договором здійснюється з врахуванням умов, зазначених у пунктах 2.1 та 3.3 цього Договору (п. 13.1 Договору постачання природного газу №25-11129/25-БО-Т від 05.11.2025).
Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказує на те, що відповідач не у повному обсязі оплатив вартість спожитого природного газу у листопаді-грудні 2025 року, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у сумі 2540,83 грн. Крім того, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 60,56 грн пені та 6,06 грн 3% річних.
Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частиною першою ст. 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина друга ст. 712 Цивільного кодексу України).
Положеннями ст. 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
За приписами частини першої ст. 691 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.
В силу вимог частини першої ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Відповідно до частини першої ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу», постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами.
Особливості постачання природного газу бюджетним установам, закладам охорони здоров`я державної та комунальної власності визначено ст. 12-1 Закону України «Про ринок природного газу».
Судом встановлено, що на умовах Договору постачання природного газу №25-11129/25-БО-Т від 05.11.2025 у листопаді 2025 року позивач поставив відповідачу природний газ на суму2199,748 грн, а у грудні 2025 – року на суму 2540,83 грн. (відповідно до актів приймання-передачі природного газу).
Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У п. 5.1 Договору постачання природного газу №25-11129/25-БО-Т від 05.11.2025 сторони визначили, що Споживач здійснює розрахунок за фактично переданий природний газ грошовими коштами на рахунок Постачальника, зазначений у розділі 14 цього Договору, відповідно до акта приймання-передачі природного газу, оформленого з боку Постачальника та надісланого Споживачу у порядку, визначеному підпунктом 3.5.2 пункту 3.5 Договору, - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання (передача) природного газу. У разі відсутності акта/актів приймання-передачі природного газу, фактична вартість переданого Споживачу природного газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 цього Договору. Споживач має право здійснити оплату та/або передоплату за природний газ протягом періоду поставки або до початку розрахункової о періоду.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач не у повному обсязі оплатив спожитий у вказаний період природний газ, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у сумі 2540,83 грн (за грудень 2025 року).
У відзиві на позовну заяву відповідач пояснив, що акт приймання-передачі природного газу за грудень 2025 надійшов відповідачу 12.01.2026 через сервіс «Вчасно», тоді як відповідно до законодавства України фінансовий рік в Україні закінчується 31 грудня. Таким чином, відповідач не мав можливості взяти фінансові зобов`язання та перерахувати кошти за попередній рік за актом приймання-передачі від 12.01.2026.
Суд зазначає, що вказані обставини не звільняють відповідача від обов`язку сплатити позивачу грошові кошти у сумі 2540,83 грн.
Доказів сплати грошових коштів у розмірі 2540,83 грн. станом на дату розгляду справи у суді відповідачем суду не надано.
Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.
Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.
Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Наявність та розмір заборгованості Комунального закладу професійної (професійно-технічної) освіти «Київський професійний технологічний коледж» за Договором постачання природного газу №25-11129/25-БО-Т від 05.11.2025 у сумі 2540,83 грн підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані, у зв`язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» в частині стягнення з Комунального закладу професійної (професійно-технічної) освіти «Київський професійний технологічний коледж» заборгованості у розмірі 2540,83 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.
Крім того, позивач нарахував та заявляє до стягнення з відповідача 60,56 грн пені та 6,06 грн 3% річних.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання.
Згідно з статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.
Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Відповідно до п. 7.2 Договору постачання природного газу №25-11129/25-БО-Т від 05.11.2025 у разі прострочення Споживачем строків остаточного розрахунку згідно з пунктом 5.1 Договору та/або строків оплати компенсації згідно з пунктом 8.4 Договору, Споживач зобов`язується сплатити Постачальнику 3% річних, інфляційні втрати та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.
Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.
Перевіривши розрахунки пені та 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку в їх обгрунтованості, у зв`язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» в частині стягнення з Комунального закладу професійної (професійно-технічної) освіти «Київський професійний технологічний коледж» 60,56 грн пені та 6,06 грн 3% річних підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.
Згідно з ч. 6 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Згідно з ч. 2 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.
Відповідно до ч. 4 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє (ч. 5 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України).
Так як відзив на позовну заяву, в якому відповідач визнав позов, підписано директором відповідача, а судом не встановлено обставин, які б свідчили, що вказана особа не має права визнавати позов, та обставин, що є підставами для відмови суду у прийняття вказаної заяви відповідача, суд приймає визнання позову Комунального закладу професійної (професійно-технічної) освіти «Київський професійний технологічний коледж».
Судовий збір покладається на відповідача у зв`язку з задоволенням позову у повному обсязі (відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).
У ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Оскільки відповідач визнав позов, суд дійшов висновку повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у даній справі.
Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, 

ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Комунального закладу професійної (професійно-технічної) освіти «Київський професійний технологічний коледж» (01013, м. Київ, вул. Деревообробна, буд. 3; ідентифікаційний код: 02544388) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1; ідентифікаційний код: 42399676) суму основного боргу у розмірі 2540 (дві тисячі п`ятсот сорок) 83 коп, пеню у розмірі 60 (шістдесят) грн 56 коп, 3% річних у розмірі 6 (шість) грн 06 коп. та судовий збір у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн 20 коп.
3. Повернути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1; ідентифікаційний код: 42399676) судовий збір у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн 20 коп., сплачений за платіжною інструкцією №000035902 від 29.04.2026.
4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 256 та ст. 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.М. Спичак