ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

01 червня 2026 року	Справа №160/34756/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лозицької І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про визнання дій протиправними, - 

ВСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, в якому просить суд:
- визнати протиправними дії Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо збирання та використання інформації стосовно поданої ОСОБА_1 декларації, у зв`язку зі звільненням 05.10.2023 з посади головного спеціаліста Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України протиправно ініціювало збір, витребування та використання інформації щодо поданої позивачем декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, припинивши діяльність, пов`язану з виконанням функції держави або місцевого самоврядування у зв`язку зі звільненням 05.10.2023 з посади головного спеціаліста Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська. Позивач вважає, що такі дії були вчинені без передбачених законом повноважень та фактично становлять незаконний початок перевірки дотримання антикорупційного законодавства, що належить виключно до компетенції Національного агентства з питань запобігання корупції. Зазначені протиправні дії призвели до складання протоколу про адміністративне правопорушення №930 від 26.09.2025 на підставі неправомірно отриманих відомостей, що створює реальну загрозу необґрунтованого притягнення ОСОБА_1 до відповідальності та істотно порушує її права, гарантовані Конституцією України, Законом України «Про запобігання корупції» та КАС України.
Ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а також встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов та докази на його обґрунтування.
До суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що з метою перевірки фактів, викладених у повідомленні Спілки громадських організацій України «Народна Рада» щодо можливого вчинення посадовими особами Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська правопорушень, пов`язаних із корупцією, отримав відомості від Національного агентства з питань запобігання корупції щодо послідовності дій, зокрема, позивача у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування після його звільнення. За результатами опрацювання відповідних матеріалів відповідачем встановлено, що позивач, припинивши діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, у зв`язку зі звільненням, будучи суб`єктом декларування, несвоєчасно та без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування за 2023 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Щодо позивача складено протокол про адміністративне правопорушення. Щодо повноважень відповідача, представник останнього наголошує на приписах Положення про УСР в Дніпропетровській області, затвердженого наказом Департаменту від 06.11.2019 №17, якими на відповідача покладено завдання з протидії корупції серед посадових осіб з метою виявлення корупційних правопорушень та правопорушень, пов`язаних із корупцією, та їх припинення. Відтак, наголошує на тому, що має право одержувати у встановленому порядку інформацію, документи і матеріали, збирати докази щодо вчинення корупційних правопорушень. З огляду на викладене, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. 
Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що наказом Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.11.2019 №216-К ОСОБА_1 призначено на посаду головного спеціаліста Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.
Наказом Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.10.2023 № 110-К ОСОБА_1 звільнено з посади головного спеціаліста за угодою сторін. 
На виконання вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 подала декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави за 2023 рік (після звільнення).
Листом Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 08.04.2024 № 42346/04 витребувано за місцем роботи, у Бабушкінському районному суді міста Дніпропетровська інформацію та копії документів щодо всіх поданих позивачем декларацій, разом з копіями інших документів, пов`язаних із цими деклараціями.
26.09.2025 оперуповноважений Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, лейтенант поліції Брусенцева Марія Сергіївна склала протокол №930 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, щодо ОСОБА_1 , який було передано до Софіївського районного суду Дніпропетровської області за місцем реєстрації ОСОБА_1 .
Позивач наголошує на тому, що Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, витребуючи документи щодо поданих декларацій, фактично розпочало проведення перевірки дотримання позивачем антикорупційного законодавства, що прямо відноситься до виключних повноважень Національного агентства з питань запобігання корупції.
Такий підхід відповідача вважає протиправним, оскільки Національна поліція не наділена правом здійснення контролю та перевірки декларацій.
Не погодившись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Згідно статті 4 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон №1700) Національне агентство з питань запобігання корупції (далі НАЗК або національне агентство) є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.
Відповідно до ст. 11 Закону №1700 до повноважень НАЗК належить здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій суб`єктів декларування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя суб`єктів декларування.
Згідно ст. 51-2 Закону №1700 державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов`язані перевіряти факт подання суб`єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.
Якщо за результатами контролю встановлено, що суб`єкт декларування не подав декларацію, Національне агентство письмово повідомляє такого суб`єкта про факт неподання декларації, і суб`єкт декларування повинен протягом десяти днів з дня отримання такого повідомлення подати декларацію в порядку, визначеному частиною першою статті 45 цього Закону.
Одночасно Національне агентство письмово повідомляє про факт неподання декларації спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції, а також керівнику державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права про факт неподання декларації відповідним суб`єктом декларування.
Отже, спеціальним законом, який регулює питання запобігання корупції, право проводити перевірки дотримання законодавства про запобігання корупції належить виключно НАЗК, а не іншим спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції.
У свою чергу, правом проводити перевірки дотримання антикорупційного законодавства Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України не наділено.
Подібний висновок вказано Верховним Судом у постанові від 17.07.2020 у справі №816/2108/17.
Відтак, обраний Управлінням стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України спосіб отримання інформації свідчить про проведення перевірки позивача, що не передбачено чинним законодавством та є спробою органів Національної поліції ініціювати збір інформації в не передбачений законом спосіб і свідчить про фактичне виконання ними повноважень інших відповідних державних органів, уповноважених на здійснення контролюючих функцій у сфері запобігання і протидії корупції.
Згідно із частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
За приписами частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Частиною третьою статті 9 КАС України передбачено, що кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Своєю чергою, стаття 160 КАС України визначає обов`язок позивача зазначити предмет спору та зміст позовних вимог.
Тобто, саме позивач у позовній заяві визначає порушене право та спосіб його захисту.
Суд вважає, що позивачем обрано належний спосіб захисту порушеного права, який відповідає змісту спірних правовідносин, суті порушеного права, є ефективним та забезпечує належний судовий захист у тій мірі, яка є необхідною у даному конкретному випадку.
Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та визнання протиправними дій Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо збирання та використання інформації стосовно поданої ОСОБА_1 декларації, у зв`язку зі звільненням 05.10.2023 з посади головного спеціаліста Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська.
Інші доводи не є юридично значимими та не впливають на висновки суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 статті 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Згідно з частиною 2 статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до приписів частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем по справі, як суб`єктом владних повноважень, дії якого оскаржуються, не виконано покладеного на нього обов`язку доказування правомірності вчинених дій та не спростовано доводи позивача в цій частині.
З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.
Частиною 1 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З матеріалів справи судом встановлено, що позивачем сплачено судові витрати зі сплати судового збору за подання до суду цієї позовної заяви в розмірі 968,96 грн.
Таким чином, судовий збір у розмірі 968,96 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 257, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про визнання дій протиправними – задовольнити.
Визнати протиправними дії Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо збирання та використання інформації стосовно поданої ОСОБА_1 декларації, у зв`язку зі звільненням 05.10.2023 з посади головного спеціаліста Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (код ЄДРПОУ 43305056) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Лозицька