Справа №: 398/5932/25	

Провадження №: 2-а/398/9/26
РІШЕННЯ
Іменем України 
"27" квітня 2026 р. м.Олександрія
Олександрійсьикй міськрайонний суд Кіровоградської області
у складі: головуючого судді Голосеніної Т.В.,
з участю секретаря судових засідань Шаповал І.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Олександрія адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 19.02.2024 року №4/489 йому було надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» абз.11 ч.1.
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його дружина – ОСОБА_2 та на його утриманні залишився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Враховуючи зазначені обставини, 06.12.2024 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із відповідною заявою про надання йому відстрочки. Того ж дня, ІНФОРМАЦІЯ_5 йому було видано довідку про відстрочку до 07.02.2025 року.
З метою продовження йому відстрочки 27.08.2025 року він знов звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із відповідною заявою. Вказану заяву було прийнято на доопрацювання. Однак, того ж дня відповідач склав відносно нього протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.2010-1 КУпАП, за те, що, начебто, він не з`явився на виклик до РТЦК за викликом по повістці №3709317) на 11.06.2025 року, яка була йому направлена поштою. На підставі протоколу відповідачем винесено і постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, незважаючи на його заперечення. Вважає, що постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки позивач жодних викликів не отримував. Також звернув увагу на той факт, що у повістці визначено строк прибуття – 10.06.2025 року. Відповідно до змін до ПКМУ №1147 від 08.10.2024 року «Правила надання послуг поштового зв`язку» - повістки від ТЦК зберігаються на пошті лише три доби. Таким чином, у позивача, як військовозобов`язаного, було 72 години для отримання повістки на пошті. Проте, як вбачається з трекінгу поштового повідомлення повістка того ж дня – 10.06.2025 року виїхала у зворотному напрямку. Таким чином у позивача взагалі не було часу на її отримання. Окрім цього, позивач зазначив, що протокол було складено неуповноваженою особою, а лише діловодом відділення мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 – старшим солдатом.
Просить скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_6 №1036 від 01.09.2025 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у діях позивача складу адміністративного правопорушення.
Позивач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до поданої заяви просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги просить задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання також не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки не повідомив, відзив до суду не подав.
Позивачем надано суду додаткові пояснення з додатковими доказами, відповідно до яких останній зазначив, що відповідачу було достеменно відомо про наявність у позивача відстрочки. Міністерство оборони, як держатель реєстру, може отримати відомості про особу шляхом синхронізації з іншими державними електронними реєстрами. Виклик позивача до РТЦК на 11.06.2025 року для уточнення даних не є первинним, оскільки згідно відомостей з мобільного додатку «Резерв+» позивач перебуває на військовому обліку в ТЦК.
Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав.
Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені ст. 286 КАС України.
Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 3 ст.2 КАС України встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.
Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим ч. 3 ст.2 КАС України критеріям, перевіряється судом з урахуванням закріпленого ст.9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Судом встановлено, що 01.09.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_4 винесено постанову № 1036 від 01.09.2025 року, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн.
Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 11.06.2025 року в особливий період, введений на території України, порушив правила військового обліку, передбачені ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме: будучи оповіщеним про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 11.06.2025 року шляхом направлення поштової повістки №3709317 рекомендованим листом №0610257090739 через «Укрпошту» за задекларованим місцем проживання: АДРЕСА_1 , який повернуто з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та в послідуючому не з`явився до територіального центру комплектування у визначений термін та не надав підтверджуючі документи про поважні причини своєї неявки, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 ст. 210-1 КУпАП.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає про таке.
Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закон України «Про оборону України», Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» затверджений Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022, інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно дост.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено на всій території України воєнний стан, який триває і по теперішній час.
З метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, Указом Президента України від 24.02.2022 №65/2022 «Про загальну мобілізацію» на всій території України оголошено проведення загальної мобілізації. Таким чином, з 24 лютого 2022 року на всій території Україні триває особливий період.
Згідно з ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.
Приписами п.1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки встановлено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися:
військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.
У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
У повістці про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки зазначаються: 1) прізвище, ім`я та по батькові і дата народження громадянина, якому адресована повістка; 2) найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що видав повістку; 3) мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки; 4) місце, день і час явки за викликом; 5) підпис (електронний цифровий підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку; 6) реєстраційний номер повістки; 7) роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки (ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).
Згідно п.п.2 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів - Додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022 року, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.
При цьому, в оскаржуваній постанові, відповідно до якої позивач оповіщений про виклик його на 11.06.2025 року не з`явився у визначену дату та час до ІНФОРМАЦІЯ_2 , порушивши вимоги п.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме: громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів. Проте, не зазначено, з якою саме метою, передбаченою частиною 10 ст.1 зазначеного Закону, позивач зобов`язаний був з`явитися до вказаного відділу.
Згідно довідки від 19.02.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка надана суду позивачем разом з позовною заявою, ОСОБА_1 відповідно до висновків комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз.11 ч.1, надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, відповідно до протоколу №34 від 29.01.2024 року.
Відповідно даних додатку "Резерв+", сформованих 27.11.2025 року, наданих позивачем у додаткових поясненнях, ОСОБА_1 надано відстрочку до 03.02.2026 року.
Згідно примітки до ст. 210 КУпАП, положення статей 210,210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
Таким чином, зазначення у постанові мети явки військовозобов`язаного до ІНФОРМАЦІЯ_2 надає можливість суду перевірити наявність або відсутність підстав для застосування примітки до ст. 210 КУпАП.
Втім, доказів щодо обставин, які підтверджують неможливість отримання відповідачем відомостей щодо персональних даних ОСОБА_1 у спосіб, встановлений у примітці до ст. 210 КУпАП, відповідачем суду не надано.
Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за неявку до ТЦК необхідна сукупність обставин: 1) направлення повістки за адресою, повідомленою військовозобов`язаним під час оновлення даних чи адресою реєстрації військовозобов`язаного, та 2) відомості про спробу вручити таку повістку особі, що матиме наслідком або вручення повістки без подальшої явки, або невручення з причин відмови отримати повістку, або з причин відсутності адресата за такою адресою.
Відповідно до пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16 травня 2024 р. №560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:
1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;
2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:
день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 19.02.2024 року ОСОБА_1 було надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на 6 місяців на підставі абз.11 ч.1 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" строком на 6 місяців. 
Згідно з довідкою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 06.12.2024 року ОСОБА_1 було надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абз.4 ч.1 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" як батько дитини, мати якої померла, до 07.02.2025 року. З метою продовження відстрочки 27.08.2025 року він знов звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 з відповідною заявою. Зазначену заяву було прийнято на опрацювання, однак, того ж дня, відповідач склав на нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, що буцімто він не зявився до РТЦК за викликом.
Проте, як зазначає позивач, він не був належним чином повідомлений про виклик його до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 11.06.2025 рік. Він не отримував повістки чи жодного іншого документа про виклик на вказану дату місце та час, у тому числі засобами поштового чи будь - якого іншого зв`язку, ні на передодні дати явки, ні в подальшому, ні до цього часу. А відтак, він не знав і не міг знати про обов`язок з`явитися до вказаного відділу на 11.06.2025 рік.
Відповідач вищевказаних доводів позивача не спростував, ухвалу суду від 17.09.2025 року про витребування матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП відповідачем не виконано.
У контексті зазначеного, суд акцентує увагу на тому, що відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень саме на відповідача у справі покладено обов`язок в обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності.
Таким чином, доказів в підтвердження правомірності спірної постанови, враховуючи примітку до ст. 210 КУпАП, відповідачем суду не надано.
В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.
Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Суд зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Згідно ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність прийнятої ним спірної постанови у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1КУпАП, а тому постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.
Керуючись ст.ст.2,5,9,77, 90,139,241-244,246,268-272, 286 КАС України,суд
У Х В А Л И В :
Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.
Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_4 №1036 від 01.09.2025 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3ст.210-1 КУпАП закрити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться місцевий загальний суд як адміністративний суд.

Суддя       Т.В. Голосеніна