Справа 274/83/14-к 
Провадження 1-в/0274/7/26    
УХВАЛА 

28.04.2026 м.Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за поданням Бердичівського МРВ КВІ про скасування звільнення від відбування покарання щодо засудженого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
в с т а н о в и в :
10.01.2014 до суду надійшло подання Бердичівського РВП КВІ про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_3 для відбування призначеного покарання.
У поданні зазначається, що засуджений ОСОБА_3 не з`являвся на реєстрацію без поважних причин, за що йому було винесено застереження у виді письмового попередження, однак останній свідомо не з`являється до органу з питань пробації на реєстрацію, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, чим, своїми діями порушує ст.76 КК України.
В судове засідання засуджений не з`явився, на адресу за місцем проживання засудженого направлялася судова повістка, яка повернулася до суду, на конверті наявна відмітка "адресат відсутній".  
Представник органу пробації до суду не з`явилась надала суду заяву, в якій зазначає, що подання підтримує в повному обсязі та просить розгляд справи проводити у їх відсутності.  Прокурор також не з`явився, суду надав заяву, в якій просить проводити судове засідання у його відсутності. 
Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду. Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали особової справи, дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 07.11.2012 вироком Київського районного суду м. Сімферополя Автономної республіки Крим ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме (не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції). 23.11.2012 вирок суду набрав законної сили та 11.12.2012 надійшов до Бердичівського МРВ КВІ на виконання і відповідно до вимог чинного законодавства засуджений поставлений на облік.
12.12.2012 засуджений ОСОБА_3 з`явився до Бердичівського МРВ КВІ для роз`яснення порядку та умов відбування покарання де йому було роз`яснено умови виконання покарння. Однак засуджений не бажаючи стати на на шлях виправлення, порушив обов`язки покладені на нього судом зник з постійного місця проживання та не з`являвся на реєстрацію без поважних причин.
Так, прийнятими заходами Бердичівського МРВ КВІ можливе місцезнаходження засудженого ОСОБА_3 не встановлено.
Згідно з ч. 3 ст. 164 КВК України звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.
За змістом ч. 2 ст. 78 КК України та ч. 1 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 166 КВК України подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Хоча главою 26 КВК України, якою встановлений порядок здійснення контролю за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання, не врегульоване питання поважності причин невиконання обов`язків або неявки за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, але зі змісту ч. 1 ст. 34, ч. 1 ст. 37, ч. 6 ст. 41 КВК України випливає, що поважними причинами неявки засудженого за викликом уповноваженого органу з питань пробації у призначений строк є несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені.
Тому, на думку суду, при вирішенні питання про скасування випробування також слід встановити, чи мала засуджена особа об`єктивну можливість виконати покладені на неї обов`язки. Лише формальне невиконання обов`язків при наявності об`єктивних причин (наприклад, хвороба), що не залежать від волі засудженого, які об`єктивно перешкоджали йому виконати їх належним чином, не можуть бути підставою направлення для відбування покарання.
Суд вважає необхідним зазначити, що скасування звільнення від відбування покарання є погіршенням стану засудженого, а отже умисне невиконання покладених судом обов`язків, повинно бути ретельно перевірено працівниками органу пробації, на яких законом покладений обов`язок контролю за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням.
Крім того, суд звертає увагу на те, що він позбавлений можливості вирішити питання щодо скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_3 для відбування призначеного вироком покарання без участі засудженого, оскільки в поданні органу пробації порушується питання про погіршення становища останнього.
За встановлених обставин суд вважає, що у задоволенні подання Бердичівського МРВ КВІ про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_3 , слід відмовити.
Керуючись ст. 78 КК України, ст.ст. , 376, 369-372, 537, 539 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в :
В задоволенні подання Бердичівського МРВ КВІ про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо засудженого ОСОБА_3 - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя:          ОСОБА_1