Справа №443/1191/25
Провадження №2/443/37/26

РІШЕННЯ
іменем України

07 травня 2026 року         місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Павліва А.І., 
секретар судового засідання Шальвіра І.І., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ходорівської міської ради, державного нотаріуса Жидачівської державної нотаріальної контори Матусека Віктора Володимировича, ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування постанов, 

за участю
представника позивача Магарського М.З.,

встановив:
Стислий виклад позиції сторін.
Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Магарський М.З. подав до суду позовну заяву до Ходорівської міської ради, державного нотаріуса Жидачівської державної нотаріальної контори Матусека Віктора Володимировича, ОСОБА_2 , у якому просить суд визнати протиправними та скасувати постанови державного нотаріуса Жидачівської державної нотаріальної контори Матусека Віктора Володимировича №207/02-31 та №208/02-31 від 21.05.2025.
В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла донька позивача ОСОБА_3 та якій на день смерті належала 1/2 квартири АДРЕСА_1 . Спадкоємцями вказаної спадщини, що відкрилась на час смерті ОСОБА_3 , в рівних частках були Позивач (батько померлої) та єдиний син померлої ОСОБА_4 . У зв`язку з відмовою позивача від своєї частки на користь сина померлої ОСОБА_4 , останній успадкував весь склад спадщини та став власником цілої квартири АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 помер зять Позивача (чоловік ОСОБА_3 ) ОСОБА_5 . Єдиним відомим спадкоємцем вказаної спадщини, що відкрилась на час смерті ОСОБА_5 був син померлого ОСОБА_4 . Про інших спадкоємців Позивачу невідомо. ІНФОРМАЦІЯ_3 син померлого ОСОБА_5 зміг успадкувати 1/2 частку спадщини та став власником 1/2 будинку АДРЕСА_2 . Проте, ОСОБА_4 , як спадкоємець фактично вступив у користування спадковим будинком повністю (прийняв спадщину повністю), проте за життя не продовжив оформлювати 1/2 частину спадщини через стан здоров`я та відсутність коштів. Так рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 21.07.2017 ОСОБА_4 визнаний недієздатним та над ОСОБА_4 судом встановлено опіку, призначивши ОСОБА_6 його опікуном. Батько ОСОБА_5 від опіки відмовився. ІНФОРМАЦІЯ_4 помер онук Позивача ОСОБА_4 та якому на день смерті належала ціла квартира АДРЕСА_1 , АДРЕСА_3 та який на момент смерті як спадкоємець фактично вступив у користування спадковим будинком повністю (прийняв спадщину повністю). Єдиним відомим спадкоємцем вказаної спадщини, що відкрилась на час смерті ОСОБА_4 , є Позивач. Про інших спадкоємців Позивачу невідомо. 08.02.2024 Позивач зміг успадкувати частку у спадщині та став власником 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 . Також, 08.02.2024 Позивач зміг успадкувати частку у спадщині та став власником 1/4 частини буд. АДРЕСА_2 . Також, 15.02.2024 Позивач зміг успадкувати ще одну частку у спадщині та став власником ще однієї 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 . Проте, Позивач, як спадкоємець фактично вступив у користування спадковою квартирою та спадковим будинком повністю (прийняв спадщину повністю). У травні 2025 року Позивач звернувся до Відповідача 2 з заявою про спадкування решту часток майна. Постановою Відповідача 2 від 21.05.2025р. №207/02-31 Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на 1/2 частку на будинок АДРЕСА_2 у зв`язку з тим, що Позивач не є спадкоємцем, а спадкоємцем ОСОБА_5 є його дочка ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 . Постановою Відповідача 2 від 21.05.2025 №208/02-31 Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на 1/4 частку на будинок АДРЕСА_2 та 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що Позивач не є спадкоємцем, а спадкоємцем ОСОБА_4 є його сестра ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 .
У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, суду пояснив, що про наявність спадкоємця ОСОБА_2 позивачу нічого не відомо. Заява від 11.11.2020 завірена нелегітимним органом та подана невідомою особою. Державним нотаріусом не підтверджено законність його дій. Доказів родинних зв`язків ОСОБА_2 із спадкодавцями спадкова справа не містить.
Позивач у судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмові пояснення (а.с.103-107), у яких просить справу розглядати за його відсутності. Окрім цього, зазначив, що заява від 11.11.2020, завірена П.І.Альошиним «нотариусом Джанкойского нотариального городского округа» в «городе Джанкой Респубики Крим росийской федерации», не є допустимим доказом і не має жодного доказового значення ні для суду, ні для сторін по справі, та не є законною підставою для вчинення нотаріальних дій. Документи, видані органами РФ на тимчасово окупованих територіях (TOT), є недопустимими доказами для спадкування в Україні. Окрім того, на підтвердження родинних зв`язків, Відповідач 3 не надавши свідоцтва про народження, інших передбачених законодавством України документів до вказаного «заявленія», не підписувала його, особу Відповідача 3 не встановлено, Відповідач 3 жодного дня не проживала з спадкодавцями, не відвідувала їх, не підтримувала жодних контактів з ними та не вжила дій, передбачених законодавством України для прийняття спадщини, не повідомила компетентні органи про наявність перешкод у вчинення таких дій та про своє існування з 2020 року по даний час. То ж само по собі можливе перебування можливого спадкоємця за межами України не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини в розумінні ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути висловлено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину, якщо такий спадкоємець існує. Про існування ОСОБА_2 невідомо Позивачу, опікуну ОСОБА_4 , ОСОБА_7 ніколи не згадував за життя жоден з покійних спадкодавців по цій справі, а факт існування спадкоємця ОСОБА_2 жодним належним та допустимим доказом по даній справі не підтверджено. Позивач фактично утримує та обслуговує спадкове майно повністю самостійно вже багато років. Дії Відповідача 2 є явно протиправними та безпідставними.
Представник відповідача Ходорівської міської ради у судове зсідання не з`явився, однак подав до суду відзив, у якому просить справу розглядати за його відсутності та винести рішення за наявними у ній матеріалами.
Відповідачі державний нотаріус Жидачівської державної нотаріальної контори Матусек В.В., ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явилися, хоч повідомлені про дату, час і місце його проведення належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про розгляд справи за їх відсутності не подали, правом на подання відзиву не скористалися. 

Заяви, клопотання, подані учасниками справи.
Представником позивача подано заяву на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху (а.с.24), заяву про відкладення розгляду справи (а.с.74), заяву про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.92).

Процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 28.07.2025 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків (а.с.20-21).
Ухвалою від 14.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.30-31).
Ухвалою від 14.08.2025 задоволено клопотання представника позивача, заявлене у позовній заяві, про розгляд справи за його участю у режимі відеоконференції (а.с.37-38).
Ухвалою підготовчого засідання від 15.09.2025 витребувано докази (а.с.51-52).
Ухвалою підготовчого засідання від 30.10.2025 відкладено підготовче засідання (а.с.76)
Ухвалою підготовчого засідання від 27.01.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.94).
Також, судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №443/1191/25 відповідача ОСОБА_2 (а.с.35, 57, 82, 91, 118, 131).

Позиція суду. 
Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилаються як на підстави своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов не підлягає задоволенню повністю виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 21.07.2017, яке набрало законної сили, ОСОБА_4 визнано недієздатним, встановлено над ним опіку та призначено ОСОБА_6 його опікуном (а.с.14).
За змістом інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, сформованої 06.05.2025, квартира АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_8 (1/2 частки) та ОСОБА_4 (1/2 частки); житловий будинок АДРЕСА_2 на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_8 (1/4 частки), ОСОБА_4 (1/4 частки), ОСОБА_5 (1/2 частки) (а.с.12-13).
ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Львів Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 29.09.2020 (а.с.11).
Відповідно до матеріалів спадкової справи №323/2020, заведеної після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , із заявою про прийняття спадщини від 29.09.2020 звернулася ОСОБА_6 , яка діє від імені недієздатного ОСОБА_4 . Окрім цього, у матеріалах спадкової справи наявні, зокрема: 
складена російською мовою заява та її переклад на українську мову, посвідчені 11.11.2020 нотаріусом Джанкойського міського нотаріального округу Республіки Крим Альошин А.І., подані ОСОБА_9 від імені малолітньої ОСОБА_2 про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 ;
копія свідоцтва про народження від 26.07.2011, згідно з яким ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , і його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_3 ;
копія свідоцтво про народження від 07.02.2008, посвідчена 11.11.2020 нотаріусом Джанкойського міського нотаріального округу Республіки Крим Альошин А.І., згідно з яким ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , і її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_9 . Свідоцтво видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Джанкойського міськрайонного управління юстиції Автономної Республіки Крим, Україна, актовий запис №250;
Державним нотаріусом Жидачівської державної нотаріальної контори 08.07.2021 видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване у реєстрі за №941, відповідно до якого спадкоємцем майна ОСОБА_5 є його син ОСОБА_4 , до 1/2 частки у спадщині. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: житлового будинку з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_2 (а.с.70-73, 133-138).
Постановою завідувача Жидачівською державною нотаріальною конторою від 21.05.2025 №207/02-31 відмовлено ОСОБА_10 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_2 у зв`язку з тим, що ОСОБА_11 не є єдиним спадкоємцем до майна ОСОБА_5 , оскільки заповіт від імені померлого не посвідчувався і згідно ст. 1261 ЦК України спадкоємцем до майна померлого є його неповнолітня дочка, до частки у спадщині (а.с.9).
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Новий Розділ Стрийського району Львівської області, актовий запис №176, про що свідчить свідоцтво про смерть від 13.06.2023 (а.с.10).
Згідно з матеріалами спадкової справи №206/2023, заведеної після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , із заявою про прийняття спадщини від 19.06.2023 звернувся ОСОБА_12 , який у заяві, окрім іншого, зазначив про наявність, крім цього, іншого спадкоємця - сестри померлого ОСОБА_2 . Окрім цього, у матеріалах спадкової справи наявні, зокрема:
повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, сформований 14.02.2024, згідно з яким ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 і її батьками є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Свідоцтво видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Джанкойського міськрайонного управління юстиції в Автономній Республіці Крим, Україна, актовий запис №250.
Державним нотаріусом Жидачівської державної нотаріальної контори 08.02.2024 та 15.02.2024 видано свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстровані у реєстрі за №№253, 254 та 309, відповідно до яких спадкоємцем майна ОСОБА_4 є його дідо ОСОБА_11 , до 1/2 частки у спадщині. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: 
1/2 частини квартири АДРЕСА_1 ; 
1/2 частини житлового будинку з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_2 ;
1/2 частини квартири АДРЕСА_1 (а.с.60-68, 139-144).
Постановою завідувача Жидачівською державною нотаріальною конторою від 21.05.2025 №208/02-31 відмовлено ОСОБА_10 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частину житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_2 та на 1/2 частину квартири, що знаходиться по АДРЕСА_4 у зв`язку з тим, що ОСОБА_11 не є єдиним спадкоємцем до майна ОСОБА_4 , оскільки заповіт від імені померлого не посвідчувався і згідно ст. 1262 ЦК України спадкоємцем до майна померлого є також його неповнолітня сестра - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до частки у спадщині (а.с.9).

Зміст спірних правовідносин
Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з ухваленням нотаріусом постанов про відмову у вчиненні нотаріальних дій - видачі свідоцтв про право на спадщину за законом. 

Норми права, які застосував суд.
Відповідно до частини першої статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
Згідно з приписами статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом.
Відповідно до частин 2, 3 статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).
У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (стаття 1262 ЦК України).
Згідно з положеннями частини 4 статті 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).
За змістом статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Питання видачі свідоцтва про право на спадщину та винесення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії регулюються Законом України «Про нотаріат» (далі - Закон № 3425-XII) та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5 (далі - Порядок).
Стаття 34 Закону № 3425-XII містить вичерпний перелік нотаріальних дій, що вчиняють нотаріуси. Зокрема, нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: видають свідоцтва про право на спадщину.
Відповідно до вимог статті 43 Закону № 3425-XII не допускається вчинення нотаріальної дії у разі відсутності осіб - її учасників або їх уповноважених представників. 
При вчиненні нотаріальної дії нотаріуси, посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, встановлюють особу учасників цивільних відносин, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії.
Встановлення особи здійснюється за паспортом громадянина України або за іншим документом, що посвідчує особу, передбаченим Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», національним паспортом іноземця або документом, що його замінює, посвідченням особи з інвалідністю чи учасника Другої світової війни, посвідченням, виданим за місцем роботи фізичної особи. Посвідчення водія, особи моряка, члена екіпажу, особи з інвалідністю чи учасника Другої світової війни, посвідчення, видане за місцем роботи фізичної особи, не можуть бути використані громадянином України для встановлення його особи під час укладення правочинів.
При вчиненні нотаріальної дії нотаріуси, посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, також перевіряють дійсність документів за Єдиним державним демографічним реєстром, якщо документи були оформлені із застосуванням засобів цього Реєстру.
Згідно з вимогами частин 1 та 2 статті 46-1 Закону № 3425-XII нотаріус під час вчинення нотаріальних дій обов`язково використовує відомості єдиних та державних реєстрів шляхом безпосереднього доступу до них.
Нотаріус під час вчинення нотаріальних дій використовує відомості, зокрема, Державного реєстру актів цивільного стану громадян, інших єдиних та державних реєстрів, що функціонують у системі Міністерства юстиції України.
Стаття 49 Закону № 3425-XII містить перелік підстав, за яких нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, який не є вичерпним.
Згідно з частиною 3 статті 49 Закону № 3425-XII нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальних дій.
Нормою статті 63 Закону № 3425-XII передбачено, що нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. 
Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.
За змістом пункту 1 Глави 13 Порядку нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії у випадках, передбачених Законом.
Відповідно до приписів пункту 3.9. Глави 10 Порядку малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, якщо не було подано заяву про відмову від прийняття спадщини з дотриманням вимог, встановлених законодавством.
Неповнолітня особа може відмовитись від прийняття спадщини за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальника і органу опіки та піклування. Батьки (усиновлювачі), опікун можуть відмовитися від прийняття спадщини, належної малолітній, недієздатній особі, лише з дозволу органу опіки та піклування (пункт 3.25. Глави 10 Порядку).
Відповідно до положень частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Так, Верховний суд у постанові від 07 жовтня 2020 року в справі № 705/3876/18 дійшов висновку, що для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.
Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.
Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).
Нотаріус зобов`язаний мотивувати свої дії, направлені на відмову у вчиненні нотаріальної дії. При цьому, нотаріусу заборонено лише безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії (див. постанову Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі № 473/1878/19 (провадження № 61-20469сво19)).

Узагальнені фактичні обставини, встановлені судом.
Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що державним нотаріусом Жидачівської державної нотаріальної контори заведено дві спадкові справи - №323/2020 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 та №206/2023 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 .
У спадковій справі №323/2020 державним нотаріусом встановлено коло спадкоємців майна ОСОБА_5 - його дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . На ім`я ОСОБА_4 видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 08.07.2021 на 1/2 частину житлового будинку з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_2 .
Постановою від 21.05.2025 державним нотаріусом Жидачівської державної нотаріальної контори відмовлено ОСОБА_13 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_2 у зв`язку з тим, що він не є єдиним спадкоємцем до майна ОСОБА_5 , оскільки заповіт від імені померлого не посвідчувався і згідно ст. 1261 ЦК України спадкоємцем до майна померлого є його неповнолітня дочка, до 1/2 частки у спадщині.
У спадковій справі №206/2023 державним нотаріусом встановлено коло спадкоємців майна ОСОБА_4 - його діда ОСОБА_14 та рідну сестру ОСОБА_2 . На ім`я ОСОБА_14 видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 08.02.2024 та 15.02.2024 на 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 ; 1/4 частини житлового будинку з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_2 ; 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 .
Постановою від 21.05.2025 державним нотаріусом Жидачівської державної нотаріальної контори відмовлено ОСОБА_13 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частину житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_2 та на 1/2 частину квартири, що знаходиться по АДРЕСА_4 у зв`язку з тим, що ОСОБА_11 не є єдиним спадкоємцем до майна ОСОБА_4 , оскільки заповіт від імені померлого не посвідчувався і згідно ст. 1262 ЦК України спадкоємцем до майна померлого є також його неповнолітня сестра - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до частки у спадщині.

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову.
Надавши оцінку аргументам сторін, суд насамперед перевіряє належність визначеного позивачем складу відповідачів.
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач визначив відповідачами, зокрема, Ходорівську міську раду, державного нотаріуса Жидачівської державної нотаріальної контори та ОСОБА_2 . Судом встановлено, що спір у даній справі виник у зв`язку з прийняттям державним нотаріусом постанов про відмову у вчиненні нотаріальних дій та безпосередньо пов`язаний із визначенням кола спадкоємців і обсягу їх спадкових прав.
Скасування оскаржуваних постанов впливатиме на обсяг спадкових прав ОСОБА_2 як спадкоємиці, оскільки у разі задоволення позову фактично змінюється склад спадкоємців і розподіл спадкового майна. Предметом спору є правомірність прийнятих державним нотаріусом постанов про відмову у вчиненні нотаріальних дій. За таких обставин державний нотаріус є належним відповідачем як особа, яка безпосередньо прийняла оскаржувані рішення, а ОСОБА_2 - як особа, права та інтереси якої зачіпаються наслідками їх можливого скасування.
Матеріали справи не містять доказів того, що Ходорівська міська рада вчиняла дії чи приймала рішення, які перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із порушенням прав позивача. Спірні правовідносини не пов`язані із реалізацією повноважень цього органу, а виникли виключно у сфері нотаріального оформлення спадкових прав.
Для визнання відповідача неналежним недостатньо встановити лише відсутність у нього обов`язку відповідати за позовом; необхідним є також встановлення того, що обов`язок виконати вимоги позивача покладено на іншу особу. У даному випадку такими особами є державний нотаріус, рішення якого оскаржуються, та ОСОБА_2 як особа, права якої безпосередньо зачіпаються предметом спору.
Отже, Ходорівська міська рада є неналежним відповідачем у даній справі, оскільки не є суб`єктом спірних правовідносин та не наділена обов`язком відповідати за заявленими позовними вимогами.
З огляду на встановлений склад учасників справи суд переходить до оцінки обставин по суті заявлених позовних вимог та перевірки правомірності оскаржуваних постанов державного нотаріуса.
У межах спадкової справи №323/2020 державним нотаріусом було виконано обов`язок щодо встановлення кола спадкоємців після смерті спадкодавця. Із матеріалів справи вбачається, що у розпорядженні нотаріуса були документи, які підтверджують факт народження ОСОБА_2 та її походження від спадкодавця, зокрема копія свідоцтва про народження, яка узгоджується з даними Державного реєстру актів цивільного стану та не містить суперечностей. За таких обставин нотаріус обґрунтовано дійшов висновку про наявність малолітнього спадкоємця, яка в силу закону вважається такою, що прийняла спадщину незалежно від подання заяви нотаріусу чи проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Це виключало можливість оформлення спадкових прав позивача як спадкоємця, у зв`язку з чим відмова у видачі свідоцтва є логічним наслідком установлених обставин.
Аналогічний підхід застосовано нотаріусом і при веденні спадкової справи №206/2023. Судом встановлено, що нотаріус, діючи в межах своїх повноважень, встановив наявність неповнолітньої спадкоємиці ОСОБА_2 , відомості про яку підтверджуються даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян.
Суд зауважує, що у матеріалах згаданих спадкових справ відсутні належні докази відмови ОСОБА_2 від прийняття спадщини у встановленому порядку. Відсутність активних дій з боку спадкоємця не може свідчити про відмову від спадщини у випадку малолітньої чи неповнолітньої особи, оскільки така відмова потребує дотримання спеціальної процедури. За наявності іншого спадкоємця, який вважається таким, що прийняв спадщину, нотаріус був позбавлений підстав для видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на спірне майно у відповідному обсязі.
Доводи позивача щодо недопустимості документів, сформованих або посвідчених на тимчасово окупованій території України так званими «нотаріусами», є обґрунтованими, оскільки такі документи не створюють юридичних наслідків на території України. Однак, це не спростовує встановленого факту існування спадкоємця, оскільки свідоцтво про народження ОСОБА_2 є документом українського зразка, а відомості в ньому відповідають даним державного реєстру. Таким чином, навіть відхиливши частину доказів, факт родинного зв`язку підтверджується належними та допустимими доказами.
Узагальнюючи викладене, суд доходить висновку, що державний нотаріус діяв у межах повноважень, на підставі належних документів та з урахуванням усіх істотних обставин. Наявність іншого спадкоємця виключає можливість оформлення спадщини позивачем як єдиним спадкоємцем, а тому прийняті постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій є обґрунтованими.
Доводи позивача про відсутність іншого спадкоємця спростовуються дослідженими судом доказами та не знайшли свого підтвердження.
Враховуючи викладене у сукупності, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити повністю. 

Розподіл між сторонами судових витрат.
З урахуванням відмови у задоволенні позову повністю та вимог статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає покладенню на позивача. 
На підставі статей 15, 1216, 1217, 1223, 1261, 1262, 1268, 1269, 1296, 1297 Цивільного кодексу України, статей 34, 43, 46-1, 49 Закону України «Про нотаріат» та керуючись статтями 10, 13, 19, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_4 ) до Ходорівської міської ради (місцезнаходження: Львівська область, Стрийський район, м. Ходорів, вул. Грушевського, 38), державного нотаріуса Жидачівської державної нотаріальної контори Матусека Віктора Володимировича (місце перебування: Львівська область, Стрийський район, м. Жидачів, вул. Шашкевича, 2), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_5 ) про визнання протиправними та скасування постанов.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата складення повного судового рішення - 11 травня 2026 року. 

Головуючий суддя А.І. Павлів