ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Пирогова, 29, м. Вінниця, 21018, тел./факс (0432)55-80-00, (0432)55-80-06 E-mail: inbox@vn.arbitr.gov.ua 
___________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"11" травня 2026 р. Cправа № 902/276/26  
Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Маслія І.В., розглянувши без виклику сторін за наявними матеріалами в порядку спрощеного позовного провадження матеріали господарської справи
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВПК-УКРАЇНА" (пров. Робітничий, буд. 5, м. Рівне, Рівненська область, 33009)
до: Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС РІТЕЙЛ ГРУП" (вул. Стеценка, буд. 57, м. Вінниця, Вінницька область, 21009)
про стягнення 78 506,68 грн
В С Т А Н О В И В :
До Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ВПК-УКРАЇНА" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС РІТЕЙЛ ГРУП" про стягнення 78 506,68 грн заборгованості, з яких 60 750,11 грн основного боргу, 10 662,13 грн пені, 2 090,87 грн 3% річних, 5 003,57 грн інфляційних втрат за договором поставки №4678 від 02.09.2022.
Ухвалою суду від 11.03.2026 відкрито провадження у справі №902/276/26 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами (без проведення судового засідання). Зазначеною ухвалою встановлено сторонам строки для вчинення процесуальних дій, зокрема на подання заяв по суті спору.
Ухвалу суду про відкриття провадження у справі від 11.03.2026 направлено позивачу та відповідачу в зареєстровані електронні кабінети в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд".
Згідно довідки про доставку електронних листів, що оформлена відповідальним працівником Господарського суду Вінницької області ухвалу суду від 11.03.2026 надіслано Товариству з обмеженою відповідальністю "ВПК-УКРАЇНА" та Товариству з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС РІТЕЙЛ ГРУП" та доставлено до електронних кабінетів.
Отже, сторони завчасно, з дотримання процесуальних строків, визначених ГПК України, про розгляд справи в суді повідомлені належним чином.
Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.
У визначений судом строк відзиву відповідача на позовну заяву до суду не надійшло.
Враховуючи положення ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав.
За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.
Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.
Розглядаючи дану справу, суд з урахуванням ч. 2 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" приймає до уваги припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.
Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
02.09.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВПК-УКРАЇНА" (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС РІТЕЙЛ ГРУП" укладено договір поставки №4678.
Відповідно до п. 1.1 Договору, Постачальник зобов`язується поставляти товар, а Покупець зобов`язується приймати такі товари та своєчасно оплачувати їх вартість.
Вартість, кількість та асортимент товарів, що поставляються, вказується у накладних, що з моменту їх підписання, є невід`ємними частинами Договору (1.2 Договору).
Постачальник здійснює поставку товару на умовах DDP - до місця призначення та/або EXW - "Франко завод" (правила "ІНКОТЕРМС" в редакції 2010р.). тобто Постачальник зобов`язується здійснити поставку товару своїми засобами і за свій рахунок на адресу, вказану Покупцем при замовленні товару (п. 3.1 Договору).
Згідно п. 3.3 Договору право власності на товари, що поставляються Постачальником, переходить до Покупця в день підписання сторонами накладної, що засвідчує момент прийняття товарів Покупцем.
Пунктом 5.1. Договору встановлено, що Покупець перераховує кошти за поставлений товар на поточний рахунок Постачальника на умовах попередньої оплати та/або фактичної оплати у день відвантаження товару, який зазначений в накладній.
Згідно п. 5.2. Договору підставою для здійснення розрахунків по товару є накладна або Акт приймання-передачі або Акт звірки підписаний сторонами.
Згідно п. 6.2 Договору, за порушення строків оплати поставленого товару, Покупець на вимогу Постачальника сплачує пеню у розмірі облікової ставки НБУ від суми належної до сплати за кожен день прострочення.
Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до "31" грудня 2024 (п. 7.1 Договору).
На виконання умов договору позивачем протягом періоду з 02.01.2025 по 13.02.2025 поставлено відповідачу товар на загальну суму 61 027,27 грн.
При цьому, в січні місяці 2025 ТОВ "АЛЬЯНС РІТЕЙЛ ГРУП" здійснило повернення товару на суму 10 431,01 грн, що підтверджується видатковими накладними: №ХФ-0000005 від 02.01.2025 на суму 110,4 грн, №ХФ-0000006 від 02.01.2025 на суму 2 416,62 грн, №ХФ-0000007 від 02.01.2025 на суму 101,58 грн, №ХФ-0000008 від 02.01.2025 на суму 1 241,46 грн, №ХФ-0000009 від 02.01.2025 на суму 1 722,3 грн, №ХФ-0000010 від 02.01.2025 на суму 976,68 грн, №ХФ-0000011 від 02.01.2025 на суму 478,38 грн, №ХФ-0000012 від 02.01.2025 на суму 349,38 грн, №ХФ-0000013 від 02.01.2025 на суму 2 303,10 грн, №ХФ-0000014 від 02.01.2025 на суму 55,20 грн, №ХФ-0000015 від 02.01.2025 на суму 270,06 грн, №ХФ-0000016 від 02.01.2025 на суму 2 208,96 грн (частково закрита заборгованість за даною накладною поверненням на 405,85 грн).
Заборгованість відповідача перед позивачем за товар становить 60 750,11 грн згідно видаткових накладних: №ХФ-0000016 від 02.01.2025 (залишок 1803,11 грн), №ХФ-0000017 від 02.01.2025, №ХФ-0000018 від 02.01.2025, №ХФ-0000019 від 02.01.2025, №ХФ-0000021 від 02.01.2025, №ХФ-0000026 від 02.01.2025, №ХФ-0000029 від 02.01.2025, №ХФ-0000023 від 02.01.2025, №ХФ-0000028 від 02.01.2025, №ХФ-0000025 від 02.01.2025, №ХФ-0000032 від 02.01.2025, №ХФ-0000037 від 02.01.2025, №ХФ-0000038 від 02.01.2025, №ХФ-0000039 від 02.01.2025, №ХФ-0000049 від 02.01.2025, №ХФ-0000050 від 02.01.2025, №ХФ-0000058 від 03.01.2025, №ХФ-0000063 від 03.01.2025, №ХФ-0000213 від 09.01.2025, №ХФ-0000217 від 09.01.2025, №ХФ-0000256 від 10.01.2025, №ХФ-0000267 від 10.01.2025, №ХФ-0000268 від 10.01.2025, №ХФ-0000271 від 10.01.2025, №ХФ-0000353 від 15.01.2025, №ХФ-0000355 від 15.01.2025, №ХФ-0000359 від 15.01.2025, №ХФ-0000364 від 15.01.2025, №ХФ-0000365 від 15.01.2025, №ХФ-0000368 від 15.01.2025, №ХФ-0000370 від 15.01.2025, №ХФ-0000629 від 24.01.2025, №ХФ-0000631 від 24.01.2025, №ХФ-0000671 від 28.01.2025, №ХФ-0000672 від 28.01.2025, №ХФ-0000675 від 28.01.2025, №ХФ-0000745 від 29.01.2025, №ХФ-0000758 від 29.01.2025, №ХФ-0000761 від 29.01.2025, №ХФ-0000760 від 29.01.2025, №ХФ-0000759 від 29.01.2025, №ХФ-0000762 від 29.01.2025, №ХФ-0001094 від 12.02.2025, №ХФ-0001128 від 13.02.2025.
В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань позивачем подано позов про стягнення 60 750,11 грн заборгованості, 2 090,87 грн 3 % річних, 5 003,57 грн інфляційних втрат та 10 662,13 грн пені.
З огляду на встановлені обставини справи, суд враховує таке.
В силу приписів ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.
Згідно із ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ним, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За своєю правовою природою правовідносини між позивачем та відповідачем в межах даного спору врегульовано положеннями глави 54 Цивільного кодексу України, враховуючи укладений Договір поставки.
Згідно із ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).
Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).
Таким чином, зважаючи на те, що матеріалами справи підтверджується факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором у встановлений строк, розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам та на момент прийняття рішення доказів погашення заборгованості суду не представив, як і доказів, що спростовують вищевикладені обставини, вимоги позивача про стягнення з відповідача 60 750,11 грн основного боргу з оплати поставленого товару підлягають задоволенню у повному обсязі.
Щодо стягнення пені в розмірі 10 662,13 грн зазначає наступне.
Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно із п. 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
За приписами ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.
У відповідності до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно із ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.
Згідно п. 6.2 Договору за порушення строків оплати поставленого товару, Покупець на вимогу Постачальника сплачує пеню у розмірі облікової ставки НБУ від суми належної до сплати за кожен день прострочення.
Здійснивши перевірку розрахунку пені, наданого позивачем, суд зазначає, що заявлена до стягнення пеня у сумі 10 662,13 грн є такою, що нарахована вірно.
Розглянувши частину позовних вимог про стягнення з відповідача 2 090,87 грн.3% річних та 5 003,57 грн інфляційних втрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
При перевірці розрахунку судом, в системі "Ліга Закон", за період зазначений позивачем 3% річних та інфляційних втрат судом встановлено, що розмір 3% річних та інфляційних втрат нараховано вірно, а тому вимоги у цій частині підлягають задоволенню у заявленому до стягнення позивачем розмірі.
Враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У відповідності до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частинами ч.ч. 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).
У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.
Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
Отже, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є доказово обґрунтованими та нормативно підставними, а тому підлягають задоволенню, з наведених вище мотивів.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору (з урахуванням пониженої ставки) в сумі 2 662,40 грн підлягають віднесенню на відповідача.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 13 73-92, 129, 238-240 ГПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС РІТЕЙЛ ГРУП" (вул. Стеценка, буд. 57, м. Вінниця, Вінницька область, 21009, код - 44250761) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВПК-УКРАЇНА" (пров. Робітничий, буд. 5, м. Рівне, Рівненська область, 33009, код - 37023086) 60 750,11 грн - заборгованості, 2 090,87 грн - 3 % річних, 5 003,57 грн - інфляційних втрат, 10 662,13 грн - пені та 2 662,40 грн - судових витрат зі сплати судового збору.
Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.
Примірник повного судового рішення направити сторонам в зареєстровані електронні кабінети в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд».
Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).
Апеляційна скарга подається у порядку, визначеному ст. 256, 257 ГПК України.
Повне рішення складено 18 травня 2026 р.

Суддя Маслій І.В. 

віддрук. прим.:
1 - до справи